262 P. A. ØYEN. 



endel sne foget væk fra de hoieste toppe. Hosten 1910 var 

 vakker nden nedbor og 30 / 10 var der endnu ingen sne i fjeldene, 

 bare et ganske tyndt rim. 



Statsgeolog Rekstad har meddelt, at oppe i hoifjeldet. men 

 især oppe i Nordland var sne- og issmeltningen særdeles stor 

 iaar. större end i mands minde, men at ikke desto mindre har 

 bræerne idethele trukket sig noget frem. 



Meteorolog Irgens har meddelt, at i egnen om Hardanger- 

 jokelen var smältningen iaar usædvanlig sterk og at som folge 

 deraf bræerne svandt betydelig ind. 



Det berettes at torken var slem isommer i Gauldalen og i 

 Trondelagen i det hele taget. I mands minde havde der ikke 

 været slig torke i de trakter. Men saa „høljeregnet" det et par 

 uger i den forste halvpart af oktober, saa vandmangelen blev 

 afhjulpet K 



Indeværende aar kan til en vis grad ogsaa betegnes som 

 et flomaar. Saaledes blev der paa forsommeren skrevet en 

 artikel ..Et jubilæum. Mjøsen i I860 og 1910" hvori blev truk- 

 ket sammenligning mellem Mjosens vandstand i de to nævnte 

 aar -. 



I omegnen af Kristiania var 7de november den første egent- 

 lige vinterdag med sneveir, men den folgende dag indtraadte 

 igjen toveir og senere vekslende. 



Med hensyn til nedbormængde i Norge er de oplysninger 

 af stor interesse som Mohn fremkom med i Videnskabsselskabets 

 mote 1S 3 1910 3 : „Den aarlige nedbørhøide er mindst paa Øst- 

 landet (250 mm. i Skiaaker) og i Finmarken og størst i Bergens 

 stift (3180 mm. i Sondfjord). Et belte med over 1000 mm. stræk- 

 ker sig fra Kragero langs syd- og vestkysten helt til Tromsø. 

 Inde i dette belte findes maksima med over 2000 mm. indenfor 

 Stavanger, sondenfor Hardangerfjorden, mellem Hardangerfjorden 



1 Aftenposten lö 10 1910, nr. 622. 

 a _ B _ it 6 1910i nr< 350. 

 3 _»_ 19 iglo, nr. 160. 



