BRÆMAALING I NORGE 1910. 267 



sig fast i min erindring fra mine første bræundersøgelser som- 

 meren 1891. Men lige i baggrunden reiser sig en række inter- 

 essante høer og tinder med botner og bræer indimellem ; moræ- 

 ner og bræsjøer mangler heller ikke. Det er et samtidig storslagent 

 og vakkert billede, man her har foran sig (cf r. planche IX, fig. 1). 

 Geologisk seet er dette billede dobbelt interessant derved, at det 

 viser en nu paagaaende botndannelse i et udpræget niveau, der 

 adskiller sig som et eget trin stigende umiddelbart op fra den 

 foranliggende fly, der udgjør en gammel bræbund af helt anden 

 art, firnomraadets. Der har altsaa her fundet en meget frem- 

 trædende hævning af den klimatologiske snegrænse sted, eller 

 man har her vidnesbyrdet om en ganske betydelig klimatisk 

 forandring. Vi skal ikke ved denne anledning nærmere berøre 

 om denne tillige har været af oscillalorisk karakter, da vi her 

 tillige maatte gaa ind paa selve morænedannelsen. 



Men vi skal sammenstille dette billede med et andet (cfr. 

 planche IX, fig. 2), en udsigt mod Rondepartiet fra vest. I topografisk 

 henseende er der en umiskjendelig lighed mellem disse to bil- 

 leder, flyen i forgrunden og de opstigende høer og topper i bag- 

 grunden; botnerne og sjøerne er der, morænedækket ligesaa, 

 men bræerne mangler paa dette sidste billede. Grænsen mel- 

 lem fly og botner er imidlertid lige fremtrædende i dette tilfælde 

 og repræsenterer udentvil en lignende klimatisk forandring. Men 

 vi har altsaa her vidnesbyrd om at nok en lignende forandring 

 har fundet sted med forlægning af den klimatiske snegrænse til 

 et endnu høiere niveau hvorved botnernes bræer svandt. Men 

 dermed er ingen ting sagt om forbindelsen ellers mellem de 

 fænomener, der fremstiller sig paa disse to billeder; forbindelsen 

 maa søges i forholdene paa de mellemliggende steder. Men en 

 ting viser de fælles, den klimatiske snegrænses trinvise, oscilla- 

 toriske forandring. 



Et par andre billeder fører os til Leirdalen. Vi ser her først 

 (Pl. X, fig. 1) et parti ved Elvesæter med det tydelige U-profil 



