268 P. A. ØYEN. BRÆMAALING I NORGE 1910. 



i baggrunden. Jeg har ved en tidligere anledning 1 henledet 

 opmerksomheden paa at vi her kan adskille flere saadanne 

 U-formede afsnit i daldannelsen, ja vi skimter endog antydning 

 dertil i billedets baggrund. Jeg viste ved hin anledning at om 

 vi tager profilet fra Leirdalens bund til Galdhøtindens top saa 

 har vi for os mindst fem glaciale afsnit. Men dertil føier sig 

 som et nyere og yngre afsnit af helt anden karakter elvegjelet 

 i dalbunden. Dennes i forholdsvis ny tid dannede form træder 

 i sine karakteristiske hoveddrag udmerket frem paa det vedføiede 

 billede (Pl. X, fig. 2), som i forstørret maalestok, fotograferet 

 paa nærmere hold, gjengiver endel af midtpartiet paa foregaaende 

 billede. 



Vi ser saaledes de klimatologiske oscillationer gjenspeile sig 

 i overfladens form. Det topografiske relief kan altsaa i videre 

 forstand i visse henseender benyttes som klimatograf. Dermed 

 er vi naaet til betragtningen af fænomenets geologiske betydning, 

 og idet vi her paa den maade er stillet lige over for de lange 

 tidsrum, staar vi ogsaa i fare for at betragte forholdet paa den 

 blandt geologer, naar det gjælder fænomener af heromhandlede 

 art, ofte temmelig abstrakte maade. Men her maa vi erindre, 

 at det empiriske maal dannede vort udgangspunkt, og den gjen- 

 nem maalet bestemte betragtning af fænomenet maa bestandig 

 øve kontrol lige over for de resultater vi paa den maade antager 

 at have naaet. 



1 P. A. Øyen: Bidrag ti) vore bræegnes glacialgeologt, pag. 338 — 340. 



Trykt 20. august 1913. 



