304 0. BERNER. 



han i sin store bok, at han, „zwar mehr aus theo- 

 retischen Gründen, als auf Grund direkter Beobach- 

 tung glaubt, dass die grösste Mehrheit aller Fibrillen 

 am Neuropil miteinander in Verbindung steht". 



Et anatomisk forhold kan jo imidlertid ikke avgjøres av et 

 teoretisk resonnement, og vi ser saaledes paany, at en hypotese 

 føres i marken mot neuronlæren. Paa basis av et ikke klart 

 og utvetydig fysiologisk eksperiment tror altsaa en moderne 

 forsker at turde trække slutninger om nervesystemets aller fineste 

 bygning. Bethes interessante forsøk viser jo bare, at den del 

 av neuronets protoplasma, som blir tilbake efteråt den kjerne- 

 holdige del er borte, at denne del en tid lang er istand til at 

 utføre den normale celles funktion. 



Bethe har endvidere fortsat Apathys arbeide, idet han med 

 sin neurofibrilfarvning undersøkte forholdene hos hvirveldyrene, 

 som Apathy hadde arbeidet lidet med, og tiltrods for at han 

 her paa væsentlige punkter ikke fandt analogier med Apathy, 

 konkluderer han dog med at yde hans lære sin tilslutning. 



Bethe indvender da straks mot neuronlærens tilhængere, at 

 disse bygger sin lære paa undersøkelser av hvirveldyrenes nerve- 

 system, mens de ikke tar hensyn til den helt avvikende bygning 

 av nervesystemet hos de hvirvelløse dyr. Idet han for hvirvel- 

 dyrenes vedkommende indrømmer, at de talrike anastomoser, 

 som man tidligere beskrev, for størstedelen beror paa feilagtige 

 observationer, fastholder han i motsætning til saa mange andre 

 undersøkere, at anastomoser er meget utbredt hos de laveste dyr. 

 Man maatte da efter Bethe enten opstille to typer av nerve- 

 systemer, et for de hvirvelløse dyr og et for hvirveldyrene, eller 

 man maa se at finde forbindelsen mellem dem, og denne, mener 

 Bethe,, at man har fundet i neurofibrilnettene. Mens neurofibril- 

 nettene hos de hvirvelløse dyr efter Bethe for størstedelen findes 

 intracellulært, forelægger de hos hvirveldyrene mere og mere 

 ekstracellulart, og man finder dem her igjen i de saakaldte 

 „Golginet", som man ogsaa kan faa frem med Bethes neuro- 



