OM NEURONLÆRENS historiske utvikling. 307 



de færreste i videnskabelige avhandlinger vilde vente sig at linde 

 en slik kjæmpe som Ramön y Cajal paa sæt og vis sammen- 

 lignet med sin udødelige landsmand Don Quixote. 



Til den kraftige opposition, som kom fra Apathy, Bethe, 

 Nissl, hadde neuronlærens tilhængere en tid lang intet særlig 

 at bemerke, al den stund et hvert forsvar for neuronlæren av 

 motstanderne blev avvist med den paastand, at man betjente sig 

 av farvninger, som var ufuldstændige. Men endelig i 1904 kom 

 Cajals neurofibrilfarvning, som baade viser, at neurofibrillerne 

 altid ender frit eller i lukkede net, indenfor vedkommende neurons 

 omraade, og ogsaa at neurofibrillerne ingenlunde er slike kon- 

 stante dannelser, som man efter kontinuitetslærens tilhængere 

 skulde vente sig. De forandrer sig baade under forskjellige fysio- 

 logiske og patologiske' tilstande. 



Bethe og Nissl krævet stadig histologiske metoder, som 

 skulde vise neuronlærens eksistens idet de ikke anerkjendte de 

 gjængse undersøkelsesmetoder som saadanne. Men den tid skulde 

 ogsaa komme, da histologien skulde frakjendes førerstillingen i 

 studiet av flokete anatomiske forhold og se sig skjøvet til side 

 av den eksperimentelle metode. Med amerikaneren Harrison 

 træder neuronlæren i forbindelse med denne nyeste retning i 

 de morfologiske videnskaper. 



Dels ved ekscitioner, dels ved transplantationer, dels ogsaa 

 ved dyrkning av embryonalt væv under mikroskopet har Harrison 

 overbevist sig om, at hverken gjælder cellekjædeteorien for ner- 

 vens utvikling, ei heller gjælder den Hensenske opfatning av 

 protoplasmabroernes rolle, men nerven utvikler sig derved, at 

 aksecylinderen vokser frit ut av neuroblasten. 



Ved disse Harrisons eksperimenter vil vel neuronlæren for 

 altid være befriet for videre angrep, saaledes at den i fred kan 

 indta den centrale stilling indenfor anatomien, som den med 

 rette kan ha krav paa, idet den har bragt klarhet og lys i det 

 mest flokede avsnit av den mikroskopiske anatomi. 



