Beretning om plantekultur på Island. 237 



og en betydelig mængde byg avles, så finder vi aldeles ingen til- 

 svarende yppighed i plantelivet ved Reykjavik, hvor der hist og 

 her kun findes lidt vantreven birke- og pilekrat og i haverne i 

 selve Reykjavik nogle ribsbuske og enkelte rønnetræer, der ikke 

 synes at trives vel, men hvor der ikke kan være tale om, at et 

 frugttræ skulde kunne friste livet i det frie, langt mindre blomstre 

 og give moden frugt; i gode somre kan dog byg modnes ved 

 Reykjavik. Norge er i det hele taget ganske anderledes begun- 

 stiget af naturen med hensyn til klima end Island; således avles 

 der endmi på 70° n. b. i Alten præstegæld endel byg, og store 

 skovtræer f. eks. fyrretræer indtil 30 alen høie og mere end 2 alen 

 i omfang trives der. Årsagen til den store forskel, som således 

 kan findes med hensyn til plantelivets udvikling på 2 steder med 

 samme årlige middelvarme, må uden al tvivl for største delen søges 

 i en forskellig fordeling på de to steder af hele den årlige varme 

 på de enkelte årstider. Og det bliver da sommervarmen, som får 

 den langt overveiende indflydelse for udviklingen af plantelivet på 

 en lokalitet, hvorimod vinterkulden i så henseende spiller en langt 

 mere underordnet rolle. At det forholder sig således, og det ikke 

 blot for etårige planter, som ikke kunne få tid til at udvikle sig 

 og blomstre i en for kort og kold sommer, men også for træernes 

 vedkommende, har jeg havt rig leilighed til at observere under 

 mine forsøg på træplantning her. Et stort antal forskellige træ- 

 sorter, som jeg om efteråret har forskrevet hertil fra Danmark 

 eller Norge, udholder således, uden mindste skade, den islandske 

 vinter, uden at være dækkede. Det følgende forår sky der de unge 

 skud fra de yngste i udlandet dannede skud; men disse nye, på 

 Island dannede skud, dør så godt som uden undtagelse bort den 

 følgende vinter. Foråret efter skyder mange af disse træer atter 

 unge skud fra de ældre grene eller fra roden; men også disse 

 skud dør bort om vinteren, så at tilsidst forskellige træer og buske, 

 f. eks. pilearter, lonicera- og spiræa-arter, her fører en lignende 

 tilværelse, som planter med mellemstok, idet det overjordiske af 

 dem ganske dør bort om vinteren, medens de om foråret skyder 

 frem igen fra roden. Om sådanne træer og buske kan man da 

 egentlig ikke sige, at de kan 'leve i landet, idetmindste kan de 

 da ikke ndvikle sig; thi det er indlysende, at kun sådanne træer 

 kan trives, som kan skyde nye skud fra de i selve landet dannede 

 skud. Uden derfor at ville benægte, at en så lang vinter, som den 

 islandske, er skadelig for trækulturen her, må jeg dog søge hoved- 



