Beretning om plantekultur på Island. 239 



ses det, at maximumsvarmen på Akreyri kan nå en betydelig 

 større høide end i Reykjavik; men hvorvidt denne ene omstæn- 

 dighed kan være årsag til, at rønnetræernes skud modnes bedre 

 der end her, skal jeg ikke for tiden fordriste mig til at afgøre;. 

 men det forekommer mig dog ikke umuligt, at det kan forholde 

 sig således. Jeg skal i så henseende henlede opmærksomheden 

 på den betydning, som varmen om efteråret må antages at have 

 for den slettere eller bedre modning af træernes skud. Særlig 

 skal jeg fremhæve forholdene for Septembermaaneds vedkommende. 

 I treåret 81 — 84 (Vu 81 — Vu 84) var, ifølge tabellen, middelvarmen 

 for Sept. i Reykjavik -j- 7,4 ° C, på Akreyri -f- 6,8 ° C : middel- 

 varmen i Sept., for 3 år målt kl. 2 eftermiddag, var i Reykjavik 

 -f- 8,8 ° C, på Akreyri -f- 8,9° C, og målt maximum for Sept. i 

 3 år (Vu 81 — Vu 84) var i gennemsnit i Reykjavik -f- 12,3° C, 

 medens det på Akreyri var -|- 16,i° C. For ret at kunne be- 

 dømme varmen på to forskellige lokaliteter og specielt dens betyd- 

 ning for plantelivet på disse steder, måtte der ikke blot tåges 

 hensyn til varmen målt i skyggen, således som man i almindelig- 

 hed gør, men også til varmen målt i solen; sådanne undersøgelser, 

 for Reykjavik's og Akreyri's vedkommende, er, såvidt mig bekendt, 

 ikke til; men jeg skulde ifølge det, som er mig bekendt om var- 

 men på disse to steder, være meget tilbøielig til at antage, at sol- 

 varmen på Akreyri er større end i Reykjavik, og under sådanne 

 omstændigheder kunde det vel tænkes, at plantecellerne kunde 

 modnes langt bedre på Akreyri, ved at udsættes for en, selv kort- 

 varig, høiere varme, end i Reykjavik, ved at udsættes for en ens- 

 formig jævnere, men lavere temperatur. 



I det hele taget synes Reykjavik ikke at være nogen heldig 

 plads for forsøg over plantelivet på Island, og der er god grund 

 til at antage, at en med kyndighed valgt lokalitet noget høiere 

 oppe i landet vilde egne sig ganske anderledes heldig til sådanne 

 forsøg end Reykjavik. Ligeledes er der god grund til at antage, 

 at mine forsøg vilde have givet langt bedre resultater, hvis ikke 

 netop idetmindste de to sidste somre havde været ganske usæd- 

 vanlig kolde og korte; efter et meget lovende tilløb til forår i 

 Aprilmåned, så fristende, at endog flere buske, f. eks. lonicera 

 cærulea og tatarica, lod sig forlede til at begynde deres virksomhed 

 og havde fået små skud med næsten fuldt udviklede blade, kom 

 der i Maimåned en isnende kulde med storm, der dræbte næsten 

 alle de unge skud og udtørrede jorden, så at den lignede aske. 



