Beretning om plantekultur på Island. 247 



Bukketorn. Lycium europæum. 



Overvintrer godt og giver mere end alenlange skud. Har 

 blomstret på Island i slutningen af juli 1884. 



Myricaria. Myricaria germanica. 



Har i sommeren 1885 givet 12 à 14" lange skud med blomster. 

 Den har endnu ikke overvintret på Island. 



Poppel. Populus candicans. — P. nigra betulæfolia. — P. alba 

 argentea. — P. laurifolia. 



Candicans skyder hvert år fra stammen og de ældre grene, 

 men skuddene dør bort om vinteren. De andre Populus-arter har 

 endnu ikke overvintret på Island. 



Pibeved eller vild Jasmin. Philadelphus floribundus. — Ph. spe- 

 ciosus. — Ph. pubescens. — Ph. tomentosus — Ph. Zeiheri. 



Har kun skudt små og svage skud og synes ikke at kunne 

 trives på Island. 



Pære. Æble. Pyrus Malus. — P. floribunda. — P. baccata 



praecox. 

 Alle udgåede. 



Eg. Quercus ruba. — Q. cerris. 

 Alle udgåede. 



Ribs. Ribes rubrum. — R. Grossularia. — R. nigrum. — R. 



alpinum. 



Ribes rubrum, almindelig ribs, er den dyrkede busk, som 

 bedst trives på Island; dog vil vistnok den ovenomtalte lonicera 

 cærulea være ligeså hardfør. Ribsbuskene opnår samme størrelse 

 på Island som i Danmark og Norge. Bærrene bliver dog ikke 

 modne hvert år i Reykjavik. Også på Akreyri skal bærrene 

 kunne modnes. Ribsbuskene kan også her på Island formeres på 

 friland ved stiklingen, som ikke behøver at dækkes om vinteren. 



Ribes Grrossularia, stikkelsbærbusken, synes ikke at være så 

 hardfør som dens nære slægtning ribsen. De unge skud fryser 

 lettere bort om vinteren. Jeg har endnu ikke set bær på stikkels- 

 bærbuskene her. 



Ribes nigrum, solbær, trives ligeså godt som ribs. 



