270 Landphysikus Schierbeck 



her på Island og modnes således, at det her avlede korn kan bruges 

 til udsæd næste år, vil byga vi en dog vel neppe kunne få nogen 

 praktisk betydning for Island i sin helhed; dertil vil høsten være 

 altfor usikker og det avlede korn af for ringe kvalitet. Selv ora 

 man antager, at man netop i denne tid lever under særlig ugun- 

 stige klimatiske forhold på Island, og at de 2 sidste somre her 

 har været usædvanlig dårlige, så vil dog rimeligvis også i fremtiden 

 bygavlen på d<; fleste steder på Island ganske slå feil i et vist 

 antal somre og kun give et ringe udbytte i en del andre, så at 

 den, saIv om den lykkes godt i nogle år, dog må antages gennem- 

 gående snarere at ville påføre dyrkeren tab end fordel. Om der 

 muligens hist og her på Island skulde findes nogle steder, f. eks. 

 beskyttede småpletter i dalene mellem fjeldene, eller egne, hvor 

 jorden delvis opvarmes af varme kilder, hvor byg kunde have bedre 

 udsigt til at lykkes hvert år eller dog i de fleste, synes iøvrigt ret 

 sandsynligt; i sagaerne findes på flere steder omtalt ågre, hvor 

 kornet aldrig slog feil; således hedder det i Sturlungasaga*) : 



»Der sad man, syv fulde nætter tilende, i gjæstebudet, 

 thi der skulde hver sommer være olafsgilde, dersom korn var 

 at få kjøbt, to såld mel, på Thorness thing, og gildebrødrene 

 vare mange. Reykjahölum var en så god gård på den tid, 

 at ågeren aldrig slog feil. Der brugtes altid nyt mel til gjæste- 

 budets forherligelse, og gjæstebudet stod hver sommer ved 

 Olafsmesse.« — 



Ifølge hele sammenhængen må her menes ågre, dyrkede med 

 en eller anden slags korn, som altså har ligget på vestlandet tem- 

 melig nordlig i en egn, hvor der endnu findes varme kilder. Dette 

 samme sted af sagaen synes iøvrigt at være af nogen interesse for 

 studiet af de klimatiske forhold på Island i sagatiden ; hvis man 

 nemlig tør antage, at det virkelig jevnlig har kommet for på de 

 tider, som sagaen omtaler, at man på Reykjaholum kunde have 

 nyt mel fra de omtalte marker til gæstebudet på Olafsmessen, så 

 må det jo altså heller ikke have hørt til sj eldenheder ne at korn, 

 rimeligvis byg, dengang blev modent omkring Olafsmessen, som 

 indtræffer mellem den 29. juli og 3. august, eller hvis man her 

 foretager en rettelse af ca. 8 dage, som omtrentlig svarende til for- 

 skellen mellem den i sagatiden brugte julianske og den nuværende 



*) Sturlungasaga, Vigfussou vol. I (porgils saga ok Haflida 10, p. 19). 

 Oxford." MDCCCLXXVIII. 



