Analyse af Tysnæs- Meteoriten 



af 

 Tli. Hiortdahl. 



Meteoriten faldt den 20de mai 1884, mellem 8 og 9 aften, på 

 östsiden af Tysnæsøen (51 kilometer syd for Bergen). Der er 

 fundet en stor sten på 18,95 kg, samt flere mindre stykker; alt 

 det fundne udgjør 21,7 kg. Meteoriten opbevares på universitetets 

 mineralkabinet, hvis bestyrer, professor Kjerulf, jeg har at takke 

 for materiale til analysen. 



Stenen, der er beskrevet og afbildet af Dr. Beusch*), er en 

 chondrit, der indeholder talrige større og mindre brudstykker; den 

 består af bronzit, olivin, nikkeljern og magnetkis. 



Til den chemiske analyse anvendtes stykker, der var fri for 

 skorpe og for større brudstykker. Den grå eller grålig-blå farve, 

 som sådanne stykker vise på det friske brud, taber sig temmelig 

 hurtigt og går over i det brunlige, eftersom de meget rigeligt ind- 

 sprængte Jempartikler ruste. Jernkornene ere for det meste små, 

 som oftest ikke over 1 milligram tunge; stykker på 2 — 3 milligram 

 er alt noget sjeldne; det største jernstykke, jeg fandt, veiede 21 

 milligram. — Behandles meteoriten med saltsyre, undviger rigeligt 

 svovlvandstof ved opløsningen af den tilstedeværende magnetkis.. 

 Sidstnævnte mineral synes at være mindre jevnt fordelt ; i 2 for- 

 skjellige prøver fandt jeg 1,77 og 2,10 pct. svovl, svarende til; 

 4,48 og 5,31 pct. magnetkis (Fe 7 S 8 ). — Chrom] ernsten er også 

 tilstede, men kun i meget ringe mængde; af tin påvistes et lidet 

 spor, medens hohoer ikke var at finde. 



Den specifike vægt ved -f- 15° bestemtes på to forskjellige, 

 for skorpe frie, stykker: 



3,645 

 og 3,693 



*) Nyt mag. for naturvid Ü9. 309. 



