K vitvola- etagens forhold til Trysilfjeld. 31 



af disse' lagede bergarter vil blive meget varskeligt. Den røde 

 sandsten paa toppen af Hyllaraasen ligner ikke de almindelig fo- 

 rekommende kvartssandstene, og endnu vanskeligere er forholdene 

 blevne at forklare, efteråt det ved analyse har vist sig, at den 

 kalkstenlignende bergart, som her åndes i meget store blokke og 

 rimeligvis ogsaa i fast fjeld, ikke er kalksten men raagnesit. 



Grraniten bestaar af rød feldspath, mørk glimmer og graa 

 kvarts; den kan paa den lange strækning variere noget i ud- 

 seende, eftersom de forskjellige mineraler optræder i større og 

 mindre mængder, men den røde feldspath er altid den overvei- 

 ende bestanddel. Graniten viser sig at være yngre end de oven- 

 for omtalte kvartsiter og kvartssandstene. Øst for Hyllaraasen 

 i den steile styrtning ned til Bastalbækken, viser dette sig der- 

 ved, at gange af granit gjennemsætter kvartsiten i nærheden af 

 granitgrændsen; forholdene er dog her mindre tydelige paa grund 

 af det vilde, ufremkommelige terræn. I Hundsilbækken, nord 

 for Trysilfjeld, sees det derimod meget tydeligt, at den samme 

 slags granit, som udgjør granitens hovedmasse, i mægtige gange 

 gjennemsætter kvartsiten i nærheden af grændsen. 



Siluriske rester fin des ved Høgberget, ved Skjærbækken i 

 nordskraaningen af E.ødmundf)eld og i nordvestskraaningen af 

 Skarven; ved de to sidstnævnte steder sees kun ortokerkalken 

 tydeligt, og terrænet er beggesteds saa overdækket, at man her- 

 fra ikke henter klare beviser for leiningsforholdene, hvorvel det 

 er sandsynligt, at disse er de samme som ved Høgberget. Her, 

 ved Høgbergets fod*), optræder ortokerkalk tilligemed siluriske 

 skifere — vistnok paa en noget skufi'ende maade, men dog alde- 

 les tydeligt — i afvigende overleining over rød sparagmit og 

 kvartsiter, hvilke sidste befinder sig i konform lagstilling indbyr- 

 des samt med sparagmiten. Disse siluriske rester optræder ved 

 Skjærbækken i en trang rendeformet fordybning, ved Høgberget 

 og Skarven derimod i mere aabent terræn, men de maa ogsaa 

 her betragtes som udfyldende revneformige fordybninger i de un- 



*) Se profil VI i forbindel te raed tverprofil IX. 



