30 L. Meinich. 



isaafald kunde de glindsende skifere ved Snerta samt ved 

 Skjærbækkens nedre løb, hvilke skifere dog fuldstændig 

 mangler kalksten, antages som identiske med Smeiedalens og 

 Eltaaens skifere og kalkstene. Fremdeles kunde den om- 

 stændighed, at et iaar medbragt stykke fra Eltaaen viste 

 sig at være dolomit, tyde paa sammenbæng med dolomitny- 

 ret i Høgberget. Men alt dette er blot muligheder, og der 

 maatte indgaaende detalj undersøgelser til for med sikkerbed 

 at bestemme pladsen af disse i bøi grad overdækkede skifere 

 og kalkstene, bvori der endnu ikke er fundet forsteninger. 

 Hvad som for mig er afgj ørende er, at der ikke er fundet 

 kalksandsten i fast fjeld i de mægtige overliggende forma- 

 tioner i Varlien og Trysilfjeld; var Eltaa-kalken ældre end 

 kalksandstenen, maatte denne komme tilsyne i de nævnte 

 fj eldpartier, medmindre man vilde antage, at den kilede sig 

 ud mod siderne. Da jeg, som ovenfor udtalt, beiler ikke kan 

 antage Eltaa-kalken for yngre, saa maa jeg — paa undersø- 

 gelsernes nuværende standpunkt — betragte den som samti- 

 dig og identisk med kalksandstenen nordenfor, og bvad der 

 ligger over denne (de øverste toppe af Kvitvola, Storbøa, 

 Tverfjeld og Hødmundfjeld, samt Varlien, Trysil og Bleku- 

 fjeld) som sammenhørende bergarter, der udgjør ensartede led 

 i den primordiale formation. 



Ved Kværnhusroa i Lille-Engerdalen optræder en — over 

 400 fod mægtig — kalksandsten, som baade af udseende og i 

 kemiske bestanddele har den største lighed med den mindst 800 

 fod høiere op liggende kalksandsten under Kvitvolas top. For- 

 holdene her vil sees af profil IV samt tverprofil XI. Om disse 

 kalksandstene er identiske, men adskilte ved dislokation, eller 

 om der virkelig existerer to ensartede kalksandstenslag i forskjel- 

 lige nivaaer, derom tør jeg intet bestemt udtale. 



En granitmasse optræder — som før sagt — sammenhæn- 

 gende paa østsiden af dalen helt fra Trysilbygden i syd tu forbi 

 Lille-Engersøen i nord. Dette forhold er dog — saaledes som 

 vist i profil III samt tverprofil VII — afbrudt paa et enkelt 

 sted, nemlig ved Hyllaraasen paa østsiden af Store-Engersøen, 

 hvor der findes et lidet parti kvartsiter, lerskifer og sandsten lig- 

 gende foran granitvæggen. At bestemme den geologiske plads 



