26 L. Meinich. 



vestkant liar samme strøg og fald, som ogsaa er det sæd- 

 vanlige i hele Skarven. Ortokerkalkens strøg og fald er 

 som sagt ogsaa utydeligt, og ved denne kommer desuden 

 den vanskelighed til, at størsteparten af kalken staar 

 under lokens vandflade. Jeg var dog saa heldig at finde 

 et skikt i kalken, som adskilte sig noget fra de sædvan- 

 lige lag, og dette skikt havde strøg 100° øst, fald 70° 

 nord. Her atter er altsaa ortokerkalken afvigende leiet 

 i en fordybning men over kvartsiten, og jeg maa rette 

 mit i forrige indberetning*) tegnede profil saaledes: 



M./fr 



tr 



llCr 



-K = kalk med strøg øst — vest, 



« fald steilt mod nord. 



Nordenfor veien fandtes ingen kalk i fast fjeld eller 

 kalkblokke; fra loken et godt stykke sydover laa mange 

 kalkblokke, men her var terrænet overalt bedækket. Der 

 saaes kun tre tydelige snit af ortokerer med excentrisk 

 sifo. — Kalkens høide over havet fandt jeg at være 

 2830 fod. 

 Aug. 10de. Til Koppang; Ilte til Stai. 



*) Dagbog fra reise i Trysil 1878, pag. 17, Bd. 25. 



