70 



Hans H. Reusch. 



lige, større Del af Øen er ganske lav. Ser man ud over den 

 fra et høitliggende Punkt, faar man Indtryk af, at den engang 

 har været mange Smaaøer, der senere er sammenknyttede ved 

 et af løst Materiale bestaaende Lavland. Den Bugt, som gaar ind 

 fra Syd, adskiller to Halvøer, hvor Landet hæver sig til en større 

 Høide end paa Resten af Øen. Den vestlige Halvø indtages af 

 et 130—160 M. (4—500 Fod) høit Fjeld, den østlige af Torg- 

 hatten, 252 M. (800 Fod) høit. Denne sidste, Fig. 2, er omgi- 

 vet af en hel Del lavere Fjelde af for- 

 skjellig Høide. Naar man ser Torg- 

 hatten paa længere Afstand, kan man 

 ikke skjelne disse lavere Fjelde, der er 

 adskilte ved Smaadale og gjennemsatte 

 af Kløfter, hvert for sig ; det ser da 

 ud, som om der strakte sig en sammen- 

 hængende Afsats rundt Ho vedfj eldets 

 Fod. *) Det er denne, der af Fanta- 

 sien opf åttes som »Bræmmen paa Hat- 

 ten«. 



Selve Torghatten er ved to Kløf- 

 ter, der gaar ind fra modsat Kant, en 

 fra SSV og en fra NNO saa godt som 

 overskaaret i to Dele. Det smale Stykke 

 af Fjeldet, som forbinder disse, er det, som er gjennomboret af 

 det vidtspurgte Hul. Naar man vil besøge dette, lander man 

 ialmindelighed ved 1 ; herfra gaar man mod NNV op en liden 

 Dal, hvor man har selve Torghatten paa venstre H'Band og nogle 

 af de omtalte Smaafjelde paa høire. Er man kommen øverst i 

 Dalen, opdager man mod SSV en af bratte Vægge indesluttet 

 Kløft, hvis Bund er bedækket med en steilt opadskraanende Ur. 

 Kløften snævres gradevis sammen indad, hvor den afgrændses af 

 en lodret Væg midt imod Besøgeren. (Se Fig. 3). Ved Foden 

 af denne har man Torghathullets nordvestre Aanbing. Man ser, 

 at Fjeldet i Fortsættelsen opad fra Hullets venstre Væg gjen- 

 nemsættes af en Spræk; en lignende men mindre ser man ved 



Fig. 2. 



') Cfr. H. Mohn, Bidrag til Kundskaben om gamle Strandlinier i Norge. 

 Nyt M«gaz. f. Naturv. Bind XXII. Side 15. 



