80 Hans H. Reusch. 



handlede jettegrydeagtige Fordybninger, et andet Sted er et Horn- 

 blendeskiferparti mere paavirket end den omgivende Gneis, et 

 tredie Sted rager et Kvartsparti frem over Resten af Fjeldet. 



Skulde man efter Totalindtrykket af dette Slags Fjeldover- 

 flade give det et Navn i Lighed med det velkj endte Roches mou- 

 tonnées for det isskurede Fjeld, har jeg foreslaaet Benævnelsen 

 »polstret Fjeld«. 



»Det polstrede Fjeld« frembyder Sammenligningspunkter med 

 det af Forvitringen tildannede; det er jo ogsaa paa en Maade 

 fremkommet ved en Forvitring under Våndet, paavirket af det- 

 tes Bevægelser, ligesom det paa almindelig Vis forvitrede har 

 faaet sin Form i Luften, paavirket af dennes Bevægelser, Vindene. 

 Bekjendt er Granitens Forvitring, hvorledes den tæres op efter 

 sine Sprækker. Ja heller ikke de jettegrydeagtige Fordybninger 

 savnes. Paa Korsika, hvor jeg har seet dem undertiden i Hun- 

 dredevis at gjennemhulle Granitklipperne, har man et eget Navn 

 for dem, »Taforier«. En Forskjel mellem «Forvitringen i Vån- 

 det«, om man for en Gangs Skyld tør bruge dette Udtryk og 

 den almindelige Forvitring er den, at Fjeldet i første Tilfælde 

 er friskt lige til Overfladen, medens det i sidstnævnte yderst er 

 omgivet af en smulreride Skorpe. Maaske dette hænger sammen 

 med, at Luften først, naar Fjeldet er særdeles fint opsmulret, for- 

 maar at føre det væk med sine Strømninger, medens Våndet 

 har Evne til at føre større Korn med sig, maaske hænger det 

 sammen med dette sidstes opløsende Evne. 



Naar vi skal samle, hvad det er, som taler for, at Torg- 

 hathuUet engang er dannet ved Brændingens Arbeide, da er 

 det altsaa for det første det, at det maa stilles sammen med en 

 hel Række andre lignende, ud mod Havet liggende Kløft- og 

 Huledannelser, dernæst, at det er dannet paa et Sted, hvor 

 der optræder Spalter, som netop der maa have lettet Bølgesla- 

 gets Virksomhed, endvidere, at det er videst netop mod den 

 Kant, hvorfra Havets Hovedangreb maa antages at være kommet 

 endelig det eiendommeligt »polstrede« Udseende, som Væggene 

 tildels viser. 



Uren paa Bunden af Hullet er en ren Nydannelse, frembragt 

 ved Nedras fra Taget. At den høiner sig ved Mundingerne, 

 kommer af, at den største Mængde Sten er ramlet ned her, idet 

 ikke alene Taget, men ogsaa de to Kløfters Bagvægge, Væggene 

 om Indgangene, her har ydet Stof. 



