120 



Hans H. Reusch. 



meratet underordnet noget Syenit, Pegmatitbrudstykker og en 

 temmelig tæt, grønstenagtig Bergar, tm. M. 



Fig. 21. 



} I 'j I ifij i' ' /%f^^ 



-fOim^i ^i^. 



■i / 



M V 



Jelsnæs (32) med det vestenfor liggende Fjeld, seet fra 0. af. 



Der, hvor Fnglene flyver, har man Konglomerat-Sandstenfeltet, Resten er 



Gneis og andre krystallinske Skifere. 



M og Y den omtrentlige Plads for Myklebust og Vik. 



Fra Vik steg jeg et Stykke opover Fjeldsiden i N. for Graar- 

 den, omtrent som til de to Prikker paa ovengaaende Tegning. En 

 Forsænkning skiller Konglomeratet fra Uren, som støtter sig til 

 Fjeldfoden. Over denne træfFes finkornig graa Gneis i steile, 

 næsten lodret mod SSO. faldende Lag. 



Fra Vik reiste jeg rundt Jelsnæsset (33) langs Kysten til 

 Domsten (34). 



Noget i V. for Askevik har man Gneisen; ved »Holmen« 

 noteredes her Fald mod SSO. Gneisen vedvarer hele Tiden. 



Den følgende Dag kom jeg til Florø, hvor jeg blev Freda- 

 gen over. 



Af Reisedaghogen for 1879. Søndag den 20de Juli ankom jeg 

 til Moldøen ved Udløbet af Nordfjord og reiste samme Dag til 

 Bortne i 0. for Hornelen Fjeld. Rugsundøens Vestspids (38): 

 Gneis i det Store taget hældende mod Sundet ca. 45°, altsaa 

 mod SSV., tildels ogsaa foldet. Længere 0. mod NNØ. Videre 

 0. paa en liden Holme mod SSØ., temmelig steilt. Hele Tiden 

 var det Gneis. Nordpynten ved Indløbet til BortnepoUen (39) : 



'i.: 



