122 Hans H. Rpusch. 



Den næste Dag, den 22de, satte jeg over til Sydsiden af 

 Aalfotenfjord. Bergarten er her grøn Sandsten, hældende 50° 

 mod SØ. Paa Opstigningen mod Dauremaalsvand (44), hvilken er 

 temmelig besværlig, vedvarer Sandstenen. Dauremaalsvands nord- 

 østlige Side synes at dannes af en Moræne. Ved Vestenden har 

 man fast Fjeld: grønlig Sandsten, hældende omtrent 20° mod 

 ØNØ. Hist og her sees en enkelt afrundet Sten i Sandstenen. 

 Dennes Lagning er i Regelen ikke aldeles regelmæssig ; ofte ser 

 man falsk Lagning; den ligner overhovedet, hvad Lagning an- 

 gaar, Snit, som man ser i Sandterrasser. Blokkerne i en Ur, der 

 var nedramlet fra Siderne af Storehesten, bestod af samme Berg- 

 art. Det nævnte (nøgne) Fjeld viste sig (i god Belysning) meget 

 ensartet, bestaaende af Lag, hældende i østlig Retning ca. 20°. 

 Syv tynde Vandstrænge hænge nedover en større Bænk. Jeg 

 steg ned til Fjorden i Retning af Viken, overalt Sandsten. Her 

 bliver altsaa en Rettelse at foretage paa det udkomne geologiske 

 Oversigtskart over det sydlige Norge. Kvarter : Myklebust. 



Den 23de satte jeg i Baad over til Viken og gik derfra ind- 

 over til Førde (43) : Sandsten, henimod Førde faldende ca. 45° 

 mod SØ. Fra Førde tog jeg Veien mod V. op gjennem Førdes- 

 dalen. Her er adskillig bedækket. Ved en forladt Sæter sees 

 Sandsten, hældende mod ØSØ. ; Faldretningen dog ikke tydelig 

 at iagttage. Ved Østenden af det første Vand, man møder paa 

 Vandringen op gjennem Dalen, iagttoges Lagernes Hældning 

 utvivlsom 20° mod 0. Længere op sees paa begge Sider af Da- 

 len vakkert laget Sandsten, hældende ca. 35° mod 0. (eller kan- 

 ske rettere mod ØSØ.). Noget før man kommer til LilL^-Førdes- 

 vand, iagttages et Fald paa 30° mod ØNØ. Fra Lille-Førdes- 

 vand tog jeg først Veien mod SSV. op gjennem en liden Dal, 

 øverst forbi et langt og smalt Vand. Lagene falder her 25° mod 

 ØSØ. Saa tog jeg Veien mod V. (lidt NV.) opad Svaberg, der 

 her dannes af Lagfladerne. Jeg fulgte en Elv indtil et lidet 

 Vand, hvorfra den randt ud. Derpaa tog jeg et kortere Stykke 

 mod SV. opad; Lagene falde her mod SØ. Det var nu bleven 

 sent paa Aftenen, Veien tidligere havde været meget besværlig 

 med Vandring gjennem Ur og Elvevadning; nu overfaldtes jeg 

 af tyk Taage, såa jeg maatte overnatte paa Stedet, hvor jeg var 

 (46), i Sneregionen op imod Hjelmenfjeld. Den næste Morgen 

 laa Taagen fremdeles, saa der intet andet var at gjøre, end atter 

 at tage den besværlige Vei tilbage til Førde, istedetfor at vandre 



