128 



Hans H. Reusch. 



kantede, høist kantrundede. Bindemidlet er fastkittet Grus og 

 Sand, tildels fin. Lagningen er temmelig tydelig; de flade Stene 

 er gjerne fladtliggende. Den saagodtsom eneraadende Bergart er 



Fig. 28. 



1 □ Fod Fjeld nær G-rændsen mod Hornblendeskifer. SV-Siden af Lille- 



Batalden (52). Stenene er feldspatførende Kvartsit, tildels ogsaa nogle 



grønlige skifrige, kvartsitligiiende ikke nøiere bestemte Bergarter. 



feldspatførende Kvartsit i flere Varieteter, (Feldspaten optræder 

 tildels i Øine paa en Maade, der minder om Øiegneis) ; endvidere 

 forekommer nogle grønlige, skifrige, kvartsitlignende Bergarter. En- 

 kelte Knoller af ren Kvarts, et enkelt Marmorstykke (forvitret, 

 derfor i en Hulning) er ogsaa seet. Neppe nogen Sten opdagedes 

 der kan henføres til Underlagets Hornblendeskifer. 



Længere fra Grændsen er Bergarten udmærket laget med 

 vexlende Grus- og Breccielag. Heller ikke lier saaes i Berg- 

 arten nogen Rullesten af Granit, tydelig Grundfjeldsgneis eller 

 Syenit. Kun yderlig faa liornblenderige Stene optraadte. 



Den lille (53) i N. for Kvaløsund paa Skorpen bestaar i 

 sin sydvestlige Del af Skifer, i sin nordvestligste af Breccia. 

 Grændsen stryger i Retningen VNV. til OSO. Skiferen er feld- 

 spatførende Kvartsit, tildels gjennemsat af Kvartsaarer. Den vi- 

 ser partivis en paafaldende Brecciedannelse, der er noget ganske 

 forskjelligt fra den nysnævnte overleirede Breccie. Skiferen er 



