158 Hans H. Reusch. 



Øerne i N. for Ytre Sulen (18, 19 ra. Fl.) bestaar af 

 Grønsten og G-rønstenskifer. saaledes som beskrevet Side 109, 

 hvor ogsaa den her forekommende Jaspis omtales. En lig- 

 nende Bergart optræder paa Laagø (21) ; her forekommer par- 

 tivis i den en grovkornig Bergart, bestaaende af et lyst 

 Feldspatmineral og et Hornblende- eller Augitmineral, maa- 

 ske en Grabbro. En Bergart, der ligner de omhandlede 

 Grrønstene, forekommer længere i N. paa Lille Batalden (52), 

 Her forekommer i den en Smule Jernspat. 



Skiferformationen er sammentrykket ved Pres, der væ- 

 sentlig har virket i Meridianretningen, derfor er Strøget 

 gjennemgaaende øst-vestligt. Fakir etningen er vexlende. 



Eruptiver. Til saadanne bør maaske regnes de før om- 

 talte Grønstene og Sognæskols (S) hvide Bergart (se Profilet 

 Side 95), der nærmest ser ud som en kornet Labradorsten. 

 Af sikker eruptiv Natur er derimod den hvide, tildels med 

 Parallelstruktur udstyrede hvide Granit paa Bremangerland; 

 den er iagttaget at blive finkornig til tæt ved Grændsen og 

 at have indvirket forandrende paa den nærmest tilstødende 

 Skifer. Øen Kin overskjæres fra S. mod N. af en Grønsten- 

 gang, der gaar paatvers af de herværende Gneislag. Dens 

 Bredde er etsteds maalt til 7 M. 



Den meil em Dalsfjorden og Førdefj orden forekommende 

 Syenit, som beskrives i Hiortdahls Og Irgens's Arbejde, har 

 jeg kun havt liden Anledning at iagttage i fast Fjeld. Der- 

 imod forekommer Syenit mangesteds som Brudstykker i Kon- 

 glomeratet; det ved Osen (65) længere i N. er saaledes rigt 

 paa denno Bergart. 



Konglomerat- Sandstenf elterne. 



Af disse har man 4. I N. ligger det største, Hornelens 

 Felt, kaldet saa efter det for sine styrtbratte Sider bekj endte 

 Fjeld Hornelen (H) paa Bremangerland. Haastenens Felt (H) 

 er ganske lidet. Dernæst har vi Kvamshestens (K) Felt og 

 Lif) eldets (L) længst i S. 



Konglomerat- Sandstenf elterne ligger med afvigende 

 Leining over Skif eretagen. Dette Forhold har det hid- 

 til lykkedes mig at paavise paa tre Steder. At man ikke 

 iagttager det hyppigere, kommer af forskjellige Grunde; saa- 

 ledes frembyder de lange øst-vestgaaende Grændselinjer, hvor 



