Konglomerat-Sandstenfelterne i Nordfjord etc. 159 



Skiferens Strög falder sammen med Grrændsen, faa Leilighe- 

 der til denne Slags lagttagelser ; andre Steder er Grændsen 

 meget bedækket eller ligger den paa ntilgjængelige Skræn- 

 ter. De tre Steder er: Lifj eldets Østside, kvor forresten 

 Forholdet paa den grusdækkede Fj eldskraaning ikke træder 

 saa tydelig frem, som ønskelig knnde være ; Nordsiden af 

 Skorpen (53) (Fig. 30 Side 130); Vaagene paa Bremangerland 

 (Fig. 36 Side 139). 



Det aUerstørste Antal af Stenene i Konglomeratet har en- 

 gang tilhørt Skiferetagen og Grundfjeldet. For mange Tilfæl- 

 des Vedkommende kan tilføies: Slenenes oprindelige Hjem- 

 stavn ligger ikke fjernt fra det Sted. hvor de nu findes. In- 

 teressant er det, at man hist og her træffer Stene af Brud- 

 stykkebergarter inde i Konglomeratet. Exempelvis kan an- 

 føres, at man ved Storåker (5) i Lifj eldets Felt finder Kon- 

 glomeratblokke lignende Omgivelsens, i hvilke der forekom- 

 mer Stene af Konglomerat, paa Vevlangen (54) er iagttaget 

 en rød Sandsten i Konglomerat Andre Tilfælde er nævnte 

 i det foregaaende. Man kunde kanske paa Forhaand være 

 tilbøielig til at antage vore Konglomerat- Sandstenfel ter for 

 siluriske, idet man stillede dem sammen med andre saadanne 

 hos os, der er fra denne Periode, men disse Rullestene 

 Konglomeratet aabner os Udsigt til forudexisterende Brud- 

 stykkebergarter. Skulde kanske disse være de siluriske; fra 

 hvilken Tid blev da vore? 



Bre c eie. Flere Steder optræder der som det underste 

 Led i den her omhandlede Formation en Breccie bestaaende 

 af skarpkantede Stene af Underlagets Bergart 



Lifjeldets Felt. Den østlige Del af dette Felt, saaledes 

 som det viser sig for dem, der reiser ind Sognefjordens Mun- 

 ding, er fremstillet paa Fig. 1. Tilvenstre har vi Konglo- 

 meratet lige ned til Havkanten. Midt paa Billedet har vi 

 den lave Risnæsø, bag den Konglomeratet i steile Yægge 

 overragende langsommere Skraan inger bestaaende af Skifer. 

 Tilhøire ser vi Sognæskollen ; dens hvide Bergart, der ogsaa 

 opb^^gger Risnæsøen, skinner lang Vei. Skiferen under den 

 lærte vi at kjende af Profilet Fig. 5. Fra disse østlige, hen- 

 imod 3000 Fod høie Fjelde aftager Høiden vestover. Det 

 høieste Punkt paa Yttre Sulen ligger efter Amtskartet kun 

 630 Fod 0. H. 



