Et Besøg i Svenningdalens Sølvgruber. 



173 



at, hvor et mindre Parti af en Sort indesluttes i et andet, 

 det første gjerne har Lindseform. Bergarten gjennemvæves 

 af grovkornige Aarer af G-ranit, der som oftest har skarpe 

 Gi-rændser mod Omgivelserne. 



I Begyndeisen kan man flere Steder i dette Felt være 

 noget i Tvivl, om man ikke har for sig et opstikkende Parti 

 af Grrnndfjeld med en noget eiendommelig afleiret Grneis. Har 

 man imidlertid passeret Feltet og er kommen til dets Syd- 

 grændse, viser Forholdene her, saaledes som jeg formaaede 

 at opfatte dem, at vi har for os en virkelig eruptiv Masse. 

 Hosstaaende Tegning kan tjene til at illustrere Forholdene. 



Fig-. 2. 



Grænd.so inellem stribet Ciranit og Hornl)lendeskifer merl Kalklag. 



Den her af hildede Fjeldvæg er vel omtrent 25 M. høi. 

 Tilvenstre har man Graniten, der indeholder forskjellige 

 Brudstykker. Ved Foden af Fjeldvæggen gaar ind en 

 liden Hule, dannet i et let forvitterligt Parti af en i Grrani- 

 ten indesluttet Bergart, sandsynligvis noget Kloritskifer. 

 Det lille aflangrunde Parti ovenfor tilvenstre for Hulen er 

 Kalksten, der viser en tydelig Omvandling langs Randen, 

 hvor den støder til Graniten. De øvrige i Graniten inde- 



