Resultater fra den norske Nordhavsexpedition. 213 



tragte dette som et, med farven sammenhængende, kemisk 

 kjendemærke, der kan tjene til at adskille det grå 1er fra de 

 øvrige sedimenter, hvis forhold i den samme retning senere 

 skal belyses. 



Grønligt 1er. 



(Rhabdammina-ler) . 



Nordhavets østlige del, der ligger imellem Norge, Beeren 

 Eiland, Spidsbergen og Novaja Semlja er af en meget ringe 

 dybde. En hævning på lidt over 400 meter vilde være til- 

 strækkelig for at løfte dets bund over havets overflade og 

 forandre den til et stort sletteland. 



De betydelige strækninger af denne jevne havbund, der 

 af expeditionen blev undersøgte, fandtes bedækkede af et se- 

 diment — »Rhabdammina-ler^< — , som med hensyn til ud- 

 seende og kemisk beskafFenhed er af en eiendommelig art. 

 Mest karakteristisk finder vi det på de østligste stationer 

 (omkring den 38te længdegrad), hvor det fremtræder som et 

 ensartet, temmelig fint slam af en eiendommelig mørkgrøn 

 farve. Efter tørring opnår det kun en ubetydelig fasthed 

 eller sammenhængskraft og kan mellem fingrene knuses til 

 et pulver, der er at føle på som et meget fint sand. 



Under mikroskopet viser det sig for en væsentlig del at 

 bestå af små kvartskorn, der ialmindelighed er temmelig 

 skarpkantede. 



Af dyrelevninger indeholder slammet kun få. Alminde- 

 ligst finder man rør af annelider (udelukkende » Spiochetopterus«), 

 kiselspikuler af svampe, og skaller af slægten »Äsfarte'<, for- 

 uden den omtalte foraminifer »Bhah dammina <, der synes at 

 være meget almindelig. 



Det fremgår af bundprøverne fra expeditionens østligste 

 stationer, at rhabdammina-leret her er af en ringe mægtig- 

 hed, da jeg nemlig på flere steder har fundet et underlig- 

 gende lag af mørkgråt, finkornigt og mindre sandholdigt 1er. 



På de vestligere stationer begynder rhabdammina-leret 

 lidt efter lidt at tabe sine karakteriske egenskaber; det bli- 

 ver mere plastisk og farven mindre udpræget grønlig, lige- 

 som heller ikke nogen lagdannelse viser sig i bundprøverne 

 — ind'til vi i syd for Beeren Eiland (under 20 — 25° 0. L.) 



Nyt Magazin f. Natun-. XXVI. HI-IV. 15 



