Mindre Medd. vedr. Norges Fuglef. 1877—80. 279 



dersiden har tætte Tverbaand overalt paa Bryst og Sider, og blot 

 det allerøverste Parti af Hagen er uplettet, medens de udfarvede 

 Hunner have hele Struben og en Del af Brystets Midte uplettet. 

 Fremdeles have Fanden og Tøjlerne Hovedets almindelige Farve, 

 medens de gamle Hunner have disse Dele hvidspraglede. Næb- 

 bet er lysere, især Undernæbbet, og Kløeme ere mindre. 



Hannen af denne Art er i Besiddelse af en klar og afvex- 

 lende Sang, som den imidlertid forholdsvis sjeldent lader høre. 

 Herunder har den en mærkelig Evne til at efterligne andre Fug- 

 lestemmer, som den hører om sig; et saadant Individ (v. Aker 

 3die Juni 1877) gjengav den hele Strophe hos Praticola rubetra^ 

 Parus coeruïeus, samt endog det velbekj endte S krig af Corviis 

 comix, alt med den mest skuffende Lighed. 



Et Par Reder, som jeg undersøgte i Omegnen af Christiania 

 i Juni 1877, laa begge ovenpaa Træstubber i tæt Krat, medens 

 jeg ellers aldrig har seet dem uden i lave Buske. 



Ved Bedet er den ligesaa dristig, som foregaaende Art, og 

 forfølger med Iver endog større Fugle (saasom Pica caudata), der 

 nærme sig dette. De fuldt udvoxede Unger holde sig familievis 

 sammen lige til Afrejsen fra Landet, der finder Sted omkring den 

 20de August; paa denne Tid er endnu ikke Høstfældingen gan- 

 ske fuldendt hos alle. Deres Føde bestaar hovedsagelig af store 

 Inseeter, saasom Scarabæer, Humler, samt enkelte af alle andre 

 Fugle forsmaaede Lepidoptera (saaledes har jeg seet dem tage 

 Gonopteryæ rhanini). 



M. Totall. ISOmm v. 94nim H. 73mm Y. Aker pr. Chra. 21 Mai 1877. 



Fam. Corvidae. 



Garrulus glandarius, Lin. 1766. 



En Ungfugl i »Rededragten«, (Hallingdal 13de Juli 1877) 

 var mere forskjellig fra de fuldt udfarvede Individer, end det er 

 Tilfældet hos nogen anden af vore indenlandske Corvidae. 



Hele Hovedet og Nakken havde et stærkt rødbrunt Anstrøg, 

 hvilket ogsaa, om end i mindre Grad, var Tilfældet med Ryg- 

 gen og Bugen. Issefjærene havde kun utydelige sorte Pletter, 

 ligesom Partiet rundt Øjnene, hvorimod den sorte Plet nedenfor 



19* 



