300 Robert Collett. 



trochilus; de 2 Slutningsstropher vare især ejendommelige, og havde intet 

 tilfælles med nogen anden mig bekjendt Fuglestemme. Undertiden lod den 

 ogsaa høre en afbrudt Strophe, der mindede om de velkj endte Slutningstoner 

 hos Anthus trivialis (dia - dia-zia -zia). Under Angst lod den høre en skarp 

 hvislende Lyd. 



Efteråt jeg havde hørt den med smaa Mellemrum gjentage sin Sang i en 

 halv Times Tid, hvorunder den stadigt holdt sig i en Omkreds af et Par 

 Hundrede Alen, kom jeg den i Hold, men Skuddet enten fejlede, eller den 

 faldt ned mellem de yderst frodige Carextuer og det høje Krat; uagtet al 

 Leden i flere Timer kunde den ikke gjenfindes, og den hørtes aldrig mere. 



Ifølge en skriftlig Meddelelse, som jeg har modtaget af Mr. Harvie- 

 Brown, der har truffet Emberiza pusilla talrigt ved Archangel, beskriver han 

 dennes Sang næsten ordlydende med den ovenfor antydede, og jeg nærer selv 

 ingensomhelst Tvivl om Identiteten. Men saalænge Arten ikke er under- 

 søgt med fuld Sikkerhed, kan den ikke optages som tilhørende Landets Fauna. 



Da Individet, som øjensynligt var en Han, udviste stor Ængstelighed, 

 og vedblev at flagre uroligt frem og tilbage indeu et Par Hundrede Alens 

 Omkreds, er det sandsynligt, at den havde Hunnen rugende i Nærheden. 

 Stedet var en fortræffelig Localitet for flere forskjellige sumpelskende Fugle; 

 inden knap 50 Skridts Omkreds fandt jeg af Sylvia salicaria et netop paa- 

 begyndt Rede, af Totanus glareola Rede med 4 friske Æg, og af Emberiza 

 schoeniclus Rede med smaa Unger. 



I 1880 tilbragte jeg længere Tid paa samme Punkt for om muligt atter 

 at opdage et Par, men uden Held. Paa denne gunstige Localitet eller umid- 

 delbart i Nærheden fandt jeg Reder med Unger af Parus cinctus og Turdus 

 iliacus, samt iagttog i længere Tid en Phylloscopus horealis for at finde dens 

 Rede; Sylvia salicaria holdt til paa samme Sted, som sidst, ligesom TbtowMS 

 glareola ogsaa nu havde et Kuld Unger lige i Nærheden. 



Plectrophanes lapponica, (Lin.) 1766. 



Besøger kun undtagelsesvis Lavlandene under Træktiderne; 

 den store Stamme, der bebor Finmarkens Plateauer, trækker til 

 og fra disse Dele af Landet gjennom russisk Lapmarken og de 

 østlige Kyster af Østersøen. Den 12te Mai 1877 saaes af Cand. 

 Lumholtz 3 Individer ved Lillebammer (ved Nordenden af Mjø- 

 sen), og et af disse blev skudt ; men disse Individer tilhørte utvivl- 

 somt den lille Stamme af denne Art, der (i Lighed med adskil- 

 lige andre arctiske Fuglearter) bebor Myrstrækningerne ved Fok- 

 stuen paa Dovre, og som jeg tidligere har berørt. 



Derimod er det sandsynligt, at et Par Individer (begge Han- 

 ner), der bleve skudte af Cand. Stejneger den 21de April 1878 

 ved Glæsvær udenfor Bergen, saaledes lige i Havkanten paa Lan- 



