322 









Robert Collett. 



M. Totall 



730rr.m 



V. 



332mm 



H 215mm 



Valders 6 Dec 1879. 



« — 



710 « 



» 



318 « 



» 223 « 



Asker pr, Chra. 20 Oct. 18 



« — 



720 « 



« 



315 « 



« 215 « 



Kongsvinoer 30 Nov. 1880. 



Fem. — 



504 « 



« 



250 « 



« 127 « 



Trysil Dec. 1879. 



» — 



510 « 



« 



255 « 



« 130 ^ 



Eidskogen 5 Oct. 1880. 



« — 



530 >> 



» 



252 » 



» 143 » 



Skedsmo Dec. 1880. 



L a g op II s alhu s, (Gmel.) 1788. 



Æglægningstiden indtræffer i Landets nordligste Dele 

 (Tromsø, Finmarken) næsten ligesaa tidligt, som i de sydlige 

 Egne, skjønt adskilte ved et Mellemrum af 10 — 11 Bredde- 

 grader. Paa Tromsøen, hvor denne Art er halv Husfugl, saa- 

 ledes at den ofte udruger sine Unger inde i Landstedernes 

 Haver, og vænnes til at lade sig betragte næsten som rugende 

 Høns, ere de fleste Æg lagte i Midten af Jnni, enkelte Kuld 

 lidt tidligere eller senere, og Tingerne ere gjennemsnitlig lige- 

 saa udviklede ved Jagttidens Begyndelse den 15de August, 

 som paa de sydlige Højfjelde. 



Hos de i Finmarken Sommeren 1880 undersøgte nyklæk- 

 kede Unger fandtes blot Insecter, saasom Diptera, Larver af 

 Bomlus, etc. Hos Unger af Vagtelstørrelse fandtes tillige 

 Plantedele, saasom Bær af Empetrum nigrum (modne eller 

 umodne). 



Adskillige Individer udvise Spor af hvidt paa Halefjærenes 

 Rod, især i Vinterdragten. En Hun, skudt i Laxefjord i 

 Øst-Finmarken 12te Juli 1880, havde især en betydelig Udbre- 

 delse af denne Farve, saaledes at denne paa de yderste 2 

 Fjære optog ^, paa 3die og 4de omtrent -|, paa 5te og 6te 

 omtr. ^, paa 7de endog | af hele Fjærens Længde; hertil 

 kommer Fjærenes hvide Spidse, saaledes at det Fjærpar, der 

 ligger umiddelhart under det mellemste (i Sommerdragten 

 brune), her maa kaldes hvidt, med en liden sort Plet henimod 

 Spidsen. Dette Lid, der blev skudt, idet den løb af sit Rede, 

 (hvori 7 rugede Æg), er iøvrigt i ublandet Sommerdragt, og 

 er nu opstillet paa Univ. Mus. I denne Periode, medens 

 Hunnen ruger, eller Forældrene følge de spæde Kyllinger, 

 faa de gjensiddende hvide Fjære paa Underlivet af Myrvan- 

 det som oftest en mer eller mindre brunliggul Farve. 



En Observation af Forstmester Barth udviser, i hvilken 

 Grrad Antallet af de gamle Individer decimeres i Løbet af 



