344 Robert Collott. 



i Norge, er paa Øen Tromsø (udeuforByen af samme Navn), 

 hvor den endnuer ret talrig (69° 40'). Under Træktiderne er den 

 alm. paa flere Punkter af de sydlige Kyster, men besøger sjel- 

 dent de indre Dele, uden i enkelte, forvildede Individer. 



I alle de 5 Sommere (første Grang i 1872, og herefter re- 

 gelmæssigt hvertandet Aar), hvori jeg har gjennemstreilet 

 Finmarken, har jeg jevnlig havt Anledning til at iagttage 

 denne Art, og lære dens ret ejendommelige Væsenat kjende. 

 Især havde jeg hertil den bedste Lejlighed i sidst afvigte Som- 

 mer, 1880, da jeg atter, denne Gang i Selskab med Fiskeri- 

 Inspectør Landmark, besøgte disse Trakter. 



Tringa temminchii har sit Tilhold hovedsagelig paa visse 

 ejendommelige Localiteter, paa hvilke den aldrig savnes, og 

 som man hurtigt lærer at kjende og bedømme paa Forhaand. 

 De ruge her altid i større eller mindre Colonier, sjeldent eller 

 aldrig enkeltvis. Disse Localiteter ere lavtliggende og jevne, 

 med Lyng, Empetrum, G-ræs, eller smaa Saliceter bevoxede 

 Fläder i Nærheden af Elveraundingerne, paa Øer og Holmer 

 i Fjorden, eller nær Havstranden, ofte lige ved de beboede 

 Steder. Men en nødvendig Betingelse for, at dette Punkt kan 

 være et for den (og Tr. minuta) gunstigt Rugested, er, at der 

 findes en eller flere grunde Vandsamlinger lige i Nærheden, 

 hvor de kunne hente sin Føde, da de sjeldnere under Ruge- 

 tiden søge denne ved Elvebredderne eller i Havstranden. 



Var en saadan Localitet *først fundet, var det os en yderst 

 let Sag at finde Rederne. Saaes et Individ i Nærheden, en- 

 ten paa Foderpladsene, ved Vandbredden, eller i Nærheden af 

 disse, havde vi blot at forholde os stille og i passende Af- 

 stand ; inden faa Minutter fløj den lige hen mod Redet, vand- 

 rede de sidste faa Skridt tilfods, og lagde sig saa til at ruge, 

 medens vi kunde betragte den ofte i ganske kort Afstand. 

 Vårede dens Ophold paa Foderpladsene for længe, gik vi 

 uden videre ned og jagede den op, hvorefter den i de aller- 

 fleste Tilfælde fløj directe hen til Redet. Allerede under de- 

 res Ophold paa disse Foderpladse var det let at bedømme, 

 hvilke Individer vare rugende, og hvilke ikke. De første vare 

 yderst ustadige, og i uophørlig Bevægelse for at søge Føde, 

 medens de ikke rugende ofte i længere Tid ad G-angen sådde 

 i Ro paa en Sten nær Vandkanten. 



Medens Fuglen rugede, var den vanskelig at faa Øje paa, 



