Mindre Medd. vedr. Norges Fuglef. 1877—80. 345 



og lod sig gjerne komme nær i faa Skridts Afstand, inden den 

 fløj op. Saaes den derimod at flyve af, var Redet let nok at 

 opdage, da det somoftest laa ganske aabent. 



Idethele undersøgte vi denne Sommer omtrent 40 Kuld, 

 de allerfleste blot paa 3 Localiteter, under nogle Timers Ex- 

 cursion liver Gang. 



Blandt en Coloni paa omtrent 30 Par, der rugede paa 

 nogle Lyngflader nedenfor Husene paa Stabursnæs, fandt vi 

 s'aaledes i Lebet af nogle faa Timer omtr. 20 Kuld. Grrunden 

 til, at vi med saa stor Iver eftersøgte disse Reder, var den, at 

 der blandt Colonierne tillige fandtes enkelte rugende Par af 

 Tr. minuta; efter nogen Øvelse var det en let Sag allerede 

 ved første Blik gjennem Kikkerten at afgjøre, om Individet 

 kavde graabrun Ryg [Tr. temminckii), eller rødbrun [Tr. 

 minuta). 



Da intet af de rugende Individer bleve skudte ved disse 

 Reder, gjordes denne Gang ingen Observationer om,>hvilke af 

 de to Kjøn, der her udførte Rugningen. Men ved 4 tidligere 

 Lejligheder, hvor jeg (i Porsanger 1872 og 1876) har skudt 

 og undersøgt den rugende Fugl, idet den forlod Redet, vare 

 disse altid Hanner, der havde store Rugepletter, og det er 

 sandsynligt, at det er denne, hvem Rugningen hovedsagelig 

 (eller udelukkende) paahviler. 



Rederne laa somoftest ganske aabent, enten ved Siden af 

 et Par mindre Stene, eller blandt lidt Græs, undertiden halvt 

 indunder en af de lave Vidjebuske; ofte var der intetsomhelst, 

 der angav Redets Plads i den ensformige Lyngflade. I Bun- 

 den af Redet laa altid et Lag visne Blade eller lidt Stråa. 

 Æggenes Antal var nåen Undtagelse 4, skjønt vi, som oven- 

 for nævnt, dette Aar undersøgte næsten 40 Kuld; de udvise 

 nogen, skjønt forholdsvis ikke betydelig Variation indbyrdes. 



Naar den rugende Fugl blev opstødt af Redet, fløj den 

 somoftest roligt af. og forsvandt derpaa for en kort Tid; 

 efter nogle Minuters Ophold viste den sig atter i Redets 

 Nærhed, og lagde sig hurtigt igjen til at ruge. Men under- 

 tiden anstillede den sig som saaret, løb med ængstelig Skri- 

 gen og hængende Vinger henad Marken, og satte sig ofte i 

 Busktoppene. Denne sidste Fremgangsmaade anvendtes næ- 

 sten altid, naar Æggene vare stæ.rkt rugede, eller naar de 

 bleve pludselig overraskede paa Redet, hvorimod de ikke be= 



