I2óo Junta de Ciències Naturals de Barcelona (18) 



Entre Viella i Be tren (Fagot). 

 Arties (Haas), i exemplar. 



10. Hyalinia (Polita) hammonis (Stròm) 



Hèlix hammonis Stròm, Trondj. Selsk. Skrift. (1765), p. 435, làm. 6, 



fig. 16. 

 Hyalinia {Polita) hammonis Bofill, Haas i Aguilar-Amat, Treb. Inst. 



Cat. Hist. Nat., IV (1918), p. 18. —Bofill i Haas, Treb. Mus. Ciènc. 



Nat. Barcelona, XIII (1920), p. 50. — Bofill, Haas i Aguilar-Amat, 



Treb. Mus. Ciènc. Nat. Barcelona, XIV (1921), p. 45. 

 Hèlix radiatula Alder, Cat. test. moll. (1830), p. 12. 

 Hyalinia radiatula var. viridula Taylor, Monogr. land freshwater moll. 



Brit. Isl., III (1906), p. 94. 

 Hèlix viridula Menke, Syn. meth. moll., 2. a ed. (1830), p. 127. 

 Hyalinia viridula Fagot, Crón. Cient. Barcelona, X (1877), P- 5°- 

 Zonites jaccetanicus Bourguignat, Moll. nouv., lit. ou peu connus, 11 dé- 



cade (1870), p. 41, làm. 3, figs. 23-28. 

 Z. subradiatulus Fagot, Bull. Soc. Hist. Nat. Toulouse (1879), p. 22. — 



Gourdon, Butll. Ass. Exc. Cat., III (1881), p. 17. 

 Z. subradiatus Gourdon, Butll. Ass. Exc. Cat., II (1880), p. 188. 

 Hyalinia subradiatula Fagot, Crón. Cient. Barcelona, X (1887), p. 82. 



Part baixa de la Vall (Gourdon). 



Bosc de Baricauba (Fagot, Taylor). 



Fondalada de Valarties (Gourdon, Fagot). 



Reunim baix la denominació de hammonis, de conformitat 

 amb Germain (Moll. France, II, (1913), p. 67) la Hyalinia 

 subradiatula Fag.; la identitat de H. viridula Mke. i de H. ra- 

 diatula Aid. amb H. hammonis, està ja reconeguda des de fa 

 molts anys. 



11. Hyalinia (Polita) nitens (Gmelin) 



Hèlix nitens Gmelin in Linné, Syst. Nat., (1788), p. 3636. 



Hyalinia {Polita) nitens Bofill i Haas, Treb. Mus. Ciènc. Nat. Barce- 

 lona, XII (1920), p. 22; Id., XIII (1920), p. 45, làm. 1, figs. 4-6. — 

 Bofill, Haas i Aguilar-Amat, Treb. Mus. Ciènc. Nat. Barcelona, 

 XIV (1921), p. 47. 



