28 Institució Catalana d'Historia Natural 



Les punxades de les Escórpores son dolentes, però no tan 

 com les de les Aranyes (Trachinus). Amb la fosca y les corren- 

 tíes de llevant, son aquestes més verinoses. 



En Desembre de 1909 adquirirem un petit exemplar de 

 Scorpcena que segurament es una varietat de la S. ustulata, 

 Lowe, car en lloch de presentar 18 o 19 ratjos en les pectorals, 

 no més ne té 13 o 14 y la coloració es d'un hermós color de 

 cendre am grans taques blanques y negres, sobre tot una de 

 blanca a la basa o arrancada de la cua y les puntes de les 

 aletes son vermelloses. No la considerem espècie nova per 

 haver arribat a les nostres mans molts exemplars de Scorpcena 

 ustulata, Lowe, amb 16 ratjos en les pectorals. 



Genero, Seb astes, Cuv. 

 Sehastes Dactylopterus, Günth. 



Syn.: Sebastes ímperïaJis, CBp., Canestr.; ScorpcBua dac- 

 tyloptera, Laroche, Riss.; Serranus imperialis^ Cuv. et 

 Valenc , Guichen. y dels Mallorquins. 



Nom vulgar: Rufina, Costa de Llevant; Panegal, Tarrago- 

 na; Panegail, Barcelona; Serrà imperial, Menorca. 



Peix de fonera, molt abundant. 



Familia dels Berycid^. 



Genero, Hoplostethus, Cuv. 



Hoplostetus mediterraneus, Cuv. et Valenc. 



Syn.: Trachichthys pretiosus,L•oy^e\ Trachtchthys austra- 

 lià, Costa; Tr acliichthy s mediterraneus, CBp.; Hoplostethus 

 mediterraneus, Guichen., Günth., Canestr. 



Nom vulgar: no'n té. Espècie molt rara y nova per Catalu- 

 nya. N'havèm vist dos exemplars procedents de Badalona en 

 casa de nostre amich el naturalista preparador en Lluis Soler 

 y Pujol, de Barcelona. 



