40 ■ Institució Catalana d' Historia Natural 



dibuix vert més reduhit y irregular, les taques blanques més 

 grosses y casi sens reflexe nacarat.) 



A n'aquesta forma pertanyen els exemplars de la segona 

 generació, se troben més localisats y més escassos que la for- 

 ma-tipu, volant, ab preferència, en els cims de les montanyes. 



En els turons exposats vers la costa, entre Santa Coloma 

 de Gramanet y Badalona^ vola una tercera generació de Belia 

 pels mesos de Septembre y Octobre, presentant els caràcters 

 de Ausonia. 



Var. Simplonia, Frr ; B.; Dup.; Tr. 

 Marchandae , Hb. 

 Ausonia^ Hb. 



Juny-Juliol. 



(El caràcter principal d'aquesta forma, se trova en la taca 

 negra de la cetla de les ales superiors, dita taca s'estent fins a 

 arribar al marge extern del costat anterior del ala, mentres 

 que en les demés formes de Belia, la part superior de aquesta 

 taca may s'arriba a confondre-s ab les estríes negres que's tro- 

 ben en dit costat anterior; Revers de les inferiors semblant a 

 Ausonia, si be els contorns de les taques son més marcats.) 



Cuní y Martorell, en ses notes inèdites cita aquesta espècie, 

 dels Pyrineus, volant en les altures dels Rhododendrons. Ron- 

 dou, diu, «es forma de la segona generació que sol presentarse 

 en les altes valls, ahont Ausonia sols se troba excepcional- 

 ment.» 



Cardamines, L.; Esp.; Hb.; O.; God.; Frr. 



Abril- Juny. 



(Alguns exemplars d'aquesta espècie presenten el dibuix vert 

 del revers de les ales inferiors més reduhit y més filiforme; 

 aquest cas es freqüent en les localitats meridionals de Carda- 

 mines.) 



Espècie molt estesa en tota la regió; sol trobarse localisada 

 y abundant. Vola principalment en els Uochs frescals y 

 coberts de vegetació, torrenteres, etc. Als voltants de Barcelona 



