48 Institució Catalana d'Historia Natural 



burg, Stuttgart, Munich, Bruseles, Viena, Berlín y Budapest y 

 casi tots los principals de França. 



El 1887 guanyà per oposició la càtedra de Sevilla, y en 1895 

 la de Mineralogia de la Universitat Central. Y desde aquesta 

 època comensà sa tasca feconda, dedicantse de preferència a la 

 Mineralogia y Geologia. 



Son moltissimes les publicacions en obres, memòries y notes, 

 en Acadèmies del pais y del extranger, de les que no'n podem 

 donar ni tant sols la més petita idea. 



Les obres que més poden interessar pera nostres quefers 

 científichs referents a la regió catalana son: Enumeración de 

 los vertebrados fósiles de Espana (1877); Formaciones volcà- 

 nicas de la provincià de Gerona. (1907), ab colaboració dels 

 Drs. Cazurro y Fernàndez Navarro. =Y per últim sa obra 

 monumental, Los minerales de Espana. (1910) en dos volums. 



Actualment era membre de les acadèmies y societats cientí- 

 fiques d'Espanya, com també corresponent de algunes del 

 estranger de diferentes nacionalitats. Desempenyava en el 

 present les Càtedres de Geologia, Mineralogia y Botànica del 

 curs preparatori de la Facultat de Ciències, y a més la de Mi- 

 neralogia especial en la carrera de Ciències Naturals; a més 

 era director de la secció de Mineralogia del Museu de Madrid; y 

 en la Societat Espanyola de Historia Natural era el que desde 

 sa fundació no ha deixat de pendrehi par activa. 



Salvador Calderón morí el dimecres al mati, del dia 4 de 

 Juliol d'enguany, y ab el plany que arrela en el fons de nostre 

 cor, murmurem una oració pera son etern descans. 



Juliol 1911. 



M. Faura y Sans. 



