78 INSTITUCIÓ CaTalana d'Historia Natural 



pistó d'una bomba, aspirant xucla l'aigua d'un pou; lo mes ilus- 

 trat explica aquest rar fenomen per una forsa magnètica que 

 tindria la serp, semblant a la que té l'hipotizador respecte de la 

 persona hipnotizada. Los naturalistas tot admetent lo fet, rebut- 

 xan aquestes duas explicacions. Per etzar se'm presenta un dia 

 l'ocasió de poder observar de ben alavora un cas d'aquesta 

 naturalesa, cas que tal vegada pugui portar alguna llum a la 

 qüestió, 



Eram al Septembre de 1902. En una gran aucellera que tinch 

 en lo jardí de casa y que contenia com a cosa d'una cinquan- 

 tena d'aucells de totes classes y paisos, mentres jo'ls estaba 

 contemplant distretament desde una glorieta que hi ha enfront 

 d'ella, vaig observar una cosa anormal en los aucells. Gran 

 part d'ells, tot plegat, baixan a terra y s'arremolinan a l'entorn 

 d'un punt movent gran gatzara. De moment no vaig compen- 

 drer quina era la causa que atreya d'una manera tan inusitada 

 l'atenció dels aucells, quan al cap de poch rato de més atenta 

 observació sense mourem del lloch ahont sej^a, m'adoní que 

 era una serp (Coelopeltis fnonspessulanus) de 85 centímetres de 

 llargària. A les hores, sigui que la serp s'adonés de mi, sigui 

 que temés ser descoberta ab tanta cridòria por algun natural 

 enémich seu, sigui que volgués aisUar los aucells, va empendrer 

 la marxa cap a un extrem de la aucellera, y al arrivarhi va 

 sortir travesant lo filat. Com se comprendrà fàcil me va ésser 

 agafaria y mataria. Lo trajecte que va tenir que recórrer la 

 serp pera sortir de la aucellera era pròximament d'uns tres 

 metres y durant tot lo camí la seguiren los aucells; los del país 

 anaven peonant al costat d'ella a la distancia d uns 40 centíme- 

 tres, essent un rossmy o\(Lusciolaluscima)y una cucuyadafC^r- 

 thilauda cristata) els que l'hi anaven més a la vora; els senega- 

 lins (aucells exótichs pertanyents al genre Estrelda) en lloch 

 de peonar feyan lo camí a voladetes agafantse en el filat. 



Després d'haver observat tot axó, vaig voler experimentar 

 lo que farían els aucells devant de la serp morta, y a n'aquest 

 fi la vaig ficar altra volta dintre l'aucellera y en lo meteix lloch 

 que ocupaba quan me adoni d'ella. Los aucells feren exac- 

 tament lo meteix que havien- fet quan era viva, essent aquesta 

 vegada un aucell dels trópichs, lo cantor d'Africa (Fringüla 

 musica) qui s'hi atansà més. Al cap d'una estona els aucells ja 

 no'n feren cas d'ella y s'escamparen altre volta per l'auce- 

 llera. 



