84 Institució Catalana d' Historia Natural 



gles pera nostre Butlletí, tot donantne compte a nostra ben- 

 volguda Institució. 



Pro anem per parts. 



a) Sobre la Pteris longifolia L, aixís com de aquest genre 

 y sa separació del G. Pteridium, escriguerem llargament pera 

 lo S.^'^ Congrés de la «Asociación E. para el progreso de las 

 ciencias», que tingué lloch a Granada l'istiu prop passat. De la 

 Memòria presentada y llegida en una de les seves sessions, 

 donarem un extracte en nostre Butlletí d'enguany n. 9 (1) y en 

 lo de la «Sociedad Aragonesa de Ciencias Naturales» n. 2 (2). 



Les cites generals que donen els autors de la espècie que'ns 

 ocupa, 's refereixen a unes, poques localitats andaluses (3). 



De Catalunya no n'hi ha cap indici, segons apuntàvem al 

 començar exa comunicació. Per tant, pensem qu'els primers 

 exemplars trovats en nostra terra foren els recuUits al Tibi- 

 dabo per lo G. Claude y entregats tot seguit a son compro- 

 tessor G. Sennen. Aytals exemplars son prou esquifits, efecte 

 sens dupte del xerofilisme que, per la seca persistent d'enguany, 

 experimenten bon nombre d'especies, singularment les que 

 ex se son pròpies d'indrets humits y ombrívols, com s'escau ab 

 les Falgueres gayre bé totes. Per això res te d'extrany que les 

 frondes ab prou feynes arrivin a 10 cm., sent aixís que normal- 

 ment poden arrivar fins a 70. Ab variants entre eixos límits 

 quasi bé extrems, l'havíem trovada per els voltants de Gandia 

 y ab lo mínim citat la reculUrem l'any derrer a les parets exte- 

 riors de les estufes del Jardí Botànich de Valencià. 



La tro valia de la Pteris longifolia, L. al Tibidabo exténd 

 considerablement en nostra pàtria l'area de dispersió de dita 

 espècie cosmopolita, car prescindint de les cites poch con- 

 cretes, com les dels tractats generals: «Mediterr» (4), «Tropical 

 and warm temperate regions all round the world, Spain,. .» (5), 

 «aus dem südlichen Europa» (6), «Kosmopolitischer Farn aller 

 warmeren Lander der ostlichen Halbkugel bis nachdem nord- 



(1) «Notas cryptogàmiques» II, p. 131 a 139. 



(2) Pàgina 30 a 37. 



(3) Colmeiro: «Los Criptógamas de Espana y Portugal».— WiHkonun y Lange: «Pro- 

 dronius Florae Hispanicae», V. I, p. 2. 



(4.) Chirstensen: «Index Filicum», p. 601. 



(5) Hooker and Bakeí-: *Synopsis Filicum», p. 154. ' 



(6) Ettinghansen: «Die Farnkràuter der Yetzwelt», p. 5 



