I02 Institució Catalana d'Historia Natural 



siquiera està citat per Don Ramon Calderón en sa darrera 

 obra «Los Miner ales de Espafia». 



En breus paraulas, exposaré el curs de las meves investiga- 

 cions, fins que vareg arribar a la seva determinació. Els seus 

 caràcters fisichs sont els següents: amorfo, d'aspecte cristallí- 

 resinós, de color blavós que passa a vert en alguns trossos, y 

 en altres a groch y a negre en alguns petits punts ; ab molta 

 facilitat se disgrega en una pols blanquinosa, (forma en qu'es 

 presenta ja, en part, del ejemplar examinat), quelquom un- 

 tuosa; sa duresa, major eri la part més cristal•lina y compacta 

 y menor en la més disgregada (com ja acostuma a succehir en 

 tots els minerals), es pot colocar entre dos y tres de la escala 

 de Mohs. Desde el primer moment cregué qu'es tractaba d'un 

 mineral de ferro, y d'aquet suposat vareg partir en el meu 

 examen. Considerant-lo com a tal, no podia ser cap d'els oxits 

 per las sevas condicions físiques, sense que fos necessari cap 

 examen químich pera estarne ben convensut ; arseniat tam- 

 poch, puix que no donà la reacció del arsénich ni en tenia 

 les condicions físiques que tals minerals presentan; menys car- 

 bonat, per no presentarne tampoch cap dels seus caràcters, 

 tan típichs, per ceit; sulfat, que's lo que cregué, com ha dit de 

 primer moment el senyor Folch, n'he tenia realment l'aspecte; 

 mes feta per tres vegades la corresponent reacció del hepar, 

 may va donar ni la més petita senyal del sofre ; insoluble en 

 l'aygua, tractat per Tàcit clorhídrich, se disolgué tranquila- 

 men y casi bé en sa totalitat, formantse uns petits borrolls 

 gelatinosos que ílotaban en el líquít, (la gelée dels francesos); 

 axò es lo que me và fer sospitar si seria un silicat; y, efectiva- 

 ment, aquets borrolls eran de sílice; la disolució anterior per 

 el ferrocianuro potàsich, donà inmediatament la coloració de 

 blau de prusia intensa, que denotà el ferro; ab la sal de fósforo 

 se formà una perla verdosa en calent, incolora, en fret, que- 

 dant en el seu interior perfectament marcat l'esquelet de sílice: 

 al tubo tancat donà una gran cantitat d'aygua: al carbó ab el 

 carbonat de sosa, no's fon, quedant una massa esponjosa blan- 

 quinosa sobre la que no hi té cap influencia Timan; tirada la 

 seva pols en una disolució de potasa, aquesta pren una colora- 

 ció negrosa ; en el carbó ab el nitrat de cobalt donà indicis 

 d'alumina, sent degut segurament a la presencia d'aquesta el 

 ser quelcom untuosa la pols del mineral: en un examen qui- 



