Institució Catalana d' Historia Natural 55 



més ben caracteritzada; més, si comparem els eczemplars del 

 Nord d'Espanya i Portug-al amb los de la part més meridio- 

 nal, repararem tot seguit que la característica var. marocca- 

 na F. 's fa cada vegada més i més escassa, i qu'abunden més en 

 lloc séu, conforme'ns allunyem vers el Nord, del centre i Sud 

 d'Espanya, unes transitòries que, si bé molt semblants, no sont 

 pas aquelles típiques var. maroccana F. 



La típica var. maroccana F. 's caracteritza: cap i escut 

 del coll proporcionalment molt amples i aplanats i aquex últim 

 en forma de cor; èlitres plans, amples, francament ovals, gra- 

 nulació forta, ressaltada, distincta, dexant veure entre-mitg les 

 fossetes, carena de la vora exterior molt dilatada, specialment 

 en les q fortament sobressurtida en lamusclera; dibuix general- 

 ment gros amb les màcules mes o menys rodones i distants de 

 la vora. El dibuix és generalment constant i molt rarament 

 s'observa ausencia de tal o qual màcula i molt més encare con- 

 fluències. Habita Alger, Marroch, Espanya i Portugal. Com 

 aberracions de color son conegudes: la de color vert, sense 

 rastre del característic color d'aram, d'Alger i molt rarament 

 d'Espanya i Portugal; la de color blavenc d'Andalusia i Por- 

 tugal; la de color roigenc o francament roig— a. farellensïs 

 Beuth , també d'Andalusia i sobre tot del Sud d Espanya; 

 la de color francament negre=guadarramensïs Graells, de 

 la Granja i Guadarrama, (juny) sol córrer demunt la néu de 

 la montanya. 



En efecte, a mida qu'un examina els exemplars del Nord 

 d'Espanya, veu que sont més i més convexes i alguns quasi para- 

 lels, àdhuc trovant en los del Nord-est i per consegüent en els 

 d'aquí Catalunya, una gran semblansa amb los procedents del 

 mitg-día de França, specialment els d'entre Marsella i Niça i 

 fins en els bastant internats en els Alps francesos i en la fron- 

 tera Suiça, cambiant fins formar una transitòria sobre la 

 var. maroccana F., lo suficient característica i localisada per 

 diferenciar-la de la tipical var. maroccana F., amb nom distinct. 

 Çò es lo que el Sr. Roeschke féu quand ell bateja sa pseudoma- 

 roccana amb certa timiditat, més després tots els autors han reco- 

 negut la validitat de la var. L•diNdiX .pseudomaroccana^o^.yioxi. 

 der pal. Cic. p. 70, f. 2, 's diferencia de la var. maroccana F.: 

 cos generalment més convexe, revingut i lluint amb reflectes 

 metàUcs aram-roigs; escut del coll també més revingut amb 



