56 Institució Catalana d' Historia Natural 



clapes aram-roigs a cada costat del solc del mitg; èlitres 

 moderadament convexes o quasi paralels, granulació fina, de 

 fort color d'aram deixant veure molt més clar entre mitg les 

 fossetes blavoses, carena de la vora exterior estreta i afilada; 

 dibuix molt més gros, la màcula central del èlitre sempre no 

 gaire més baixa que la màcula mitjana marginal amb la qual 

 molt freqüenment's casa; d'aquí que las formas connata i apical 

 conjuncta o abdues ensems son molt més freqüents que les 

 manades de tal o qual macula. Son conegudes i citades del 

 mitg-día de França i Espanya; a Catalunya n'he vistes de 

 Montjuich, Montalegre, Serra de Tiana, Farell, etc. D'aberra- 

 cions de color son conegudes i citades; la de color roig Uuïnt 

 amb reflectes eram-roigs, de prop de Niça i Sisteron, i també's 

 troba aquí a Catalunya en la citada montanya del Farell ensems 

 que'l tipo; la de color negre, prop de Briançon. Segons 

 Roeschke 1. c. prop de St. Martin iLantosq (Niza) ha sigut cap- 

 turada juntament ab la var. corsicana Roe. 



Que les campestris de Catalun^^a, qui no son pas el tipo f. 

 Nord o Sud ni cap de las aberracions de color o dibuix apunta- 

 des, s'avenen més ab la descripció del tipo de la var. pseudo- 

 maroccana Roe. que no pas al tipo de la var. marroccana F., 

 no cal més que comparar. Es clar, per això, que's troben 

 ensems barrejades algunes transitòries d'aquella sobre la 

 tipical var. maroccana F. i encare algunes que sense ser 

 estrictament ni unes ni altres, en sont un entre-mig que amb 

 igual bon sentit poden atribuirse a une qu'altre var., cóm's des- 

 prent d una honrada carta postal, de l'honorable Dr. W. Horn, 

 (l'autoritat del qual en Cicindèlides tothom acatarà) en contest- 

 ació a una qüestió proposant-lo còm àrbitre. 'S tractava d'un 

 exemplar de la campestris L. capturat a Montalegre; jo tenia a 

 les hores duptes de classificar aqueixos còm a var. maroccana 

 ó còm var. pseudomaroccana , però inclinant-me més a la var. 

 maroccana, car axí veia que'en general classificaven ací exem- 

 plars semblants. Tornant de l'excursió i posant l'exemplar 

 viu dins una capseta vaig enviar-l'hi, dient-l'hi qu'hi havia opi- 

 nions distinctes entre amics sobre la veritable filiació de la 

 bestiola. Contestà poc desprès, 26 IV-O?, axò: «La béte est 

 une forme trànsit oir e entre C campestris maroccana F. et 

 campestris pseudomaroccana Roeschke; (justement au miUeu^ 

 me semble). Donc chacum a droit de vous et de vos amis.» En 



