Institució Catalana d' Histuria Natural 57 



aqueix cas també's trova la v. maroccana F. en Catalunya? 

 De cap modo, lo que's trova ací es una transitòria sobre la 

 tipical var. maroccana F., freqüent en el Centre i Sud d'Es- 

 panya, però admesa la var. pseudomaroccana Roe. en el 

 ordre systemàtic per dar nom a la majoria d'aqueixes transi- 

 tòries specialment les del mitg-día de França ón la var ma- 

 roccana F. es desconeguda, cal donar aqueix nom a las nos- 

 tres, car sont a mig* camí de les francament maroccana i 

 tenen ab aquelles més afinitat de raça. Aximetéix un altre rao 

 es; qu'els autors donant nom a les varietats d'una especie's pro- 

 posen sempre desUindar races geogràfiques del nucli; nom o 

 concepte general de Tespecie subdividida, cóm a més special- 

 ment studiada, i sempre al ordenant aqueixa subdivisió baix 

 un ordre sistemàtic, 's parteix del punt geogràfic d'ón proce- 

 deix L més abunda la forma tronc o espècie tipical, de modo 

 que'n lo cas present la forma tronch o tipical campestris L. cóm 

 proceent del Nord d'Europa, es cap al Sud i paisos veins, ón se 

 troven les varietats els noms de les quals enclouent les diverses 

 races geogràfiques, que caldrà nomenar baix una sistemà- 

 tica gradació de Nord a l'extrem Sud, d'Orient a Occident, fins 

 ón queda limitada la specie en son concepte general. Axí doncs 

 trovem que la forma tronc may separada completament de 

 les séues races locals o var., va acompanyada arrivant al 

 mitg-día de França— deixant de costat la v. pontica Molsch, i 

 V. palustris Motsch, cóm races més orientals a les quals per- 

 toquen els dos primers llocs en el sistemàtic — ab la séua tercera 

 raça geogràfica o var. pseudomaroccana Roe., y ab ella ab 

 formes transitòries sobre aqueixa meteixa var. Considerada 

 Catalunya cóm la porta Nord-est d'Espanya, es per aqueixa 

 porta per ón s'internen nombroses espècies de l'Europa 

 Central, les més resistents i braves, envestint i traversant el 

 Pyrineu, les més delicades seguint las sinuositats de la costa no 

 lluny del mar. Per aqueix últim camí, segons es desprend de la 

 naturalesa i costums de la var. pseudomaroccana, amiga del 

 sol, es verosimilment per ón entrà a Catalunya i d'aquí s'in- 

 ternà cap al Nord-oest i centre d'Espanya, cambiant-se poc a 

 poc a l'internar-se i degut a les tant anomenades influencies 

 locals, en formes transitòries sobre la var. marocccna F. i 

 confonent-se per fi ab aqueixa. De modo que la var. pseudo 

 maroccana es sempre més prop de la forma tronc campestris 



