38 



hàa smal bjergfuld Kyst uden Skov, kun med lidt Krat, 

 mest af Pil, El og Ene, sydligst ogsaa Birk, ellers med vex- 

 lende Græsmark, Eng, Hede og nøgne Klipper, er jo alt, hvad 

 Grønland byder Fugle til Bolig. Landets Indre er jo dækket af 

 Is. Kysten er jo til næsten alle Sider omsluttet af bredt Hav, 

 der en lang Tid af Aaret enten er tilfrosset eller dog fyldt af 

 Is. At Grønlands faste Fugleverden er fattig paa Arter, er 

 derfor en Selvfølge. Skovfugle , der i mange andre lige saa 

 nordlige Lande udgjøre en væsenlig Del af Fugleverdenen, 

 mangle helt; af Landfugle findes kun enkelte Arter, der ere 

 vante til at leve paa aabent Land. Den allerstørste Del af 

 Fuglelivet er bunden til Stranden; trods sin Størrelse har 

 Grønland i Henseende til sin Fugleverden en ikke ringe Lighed 

 med en UUe afsides 0. Havet udnyttes af en Vrimmel af Fugle 

 af forholdsvis mange Arter; fra Havets Overflade samle Maager 

 og Stormfugle alt muligt op ; under Vandet fange Alkefugle, 

 Lommer og Skarv de frit svømmende Krebsdyr og Fiske; fra 

 Havets Bund hentes Skaldyr af Dykænder; Søfuglene igjen tjene 

 tildels til Føde for Havørn, Falk og Ravn. 



For at en Fugl til Stadighed skal kunne finde sig tilrette 

 i et saa ublidt Land som Grønland, kræves, at den har særlige 

 Egenskaber. Grønlands faste Fugleverden er et Udvalg af de 

 ypperst udviklede af de nordlige Egnes Fugle. 



Størst ere de Fordringer, der stilles til de Arter, der ikke 

 om Vinteren forlade Landet; størst igjen ere de Krav, der 

 stilles til dem, der overvintre selv i Nord-Grønland. 



Der er blandt de grønlandske Fugle vist ingen, der ikke 

 ved Lejlighed maa vandre bort fra sin Føde-Egn; men nogle 



