52 



smeltede sammen til lange Skinner. Det er dens store Flyve- 

 Evne, der sætter den istand til at besøge Grønland i den korte 

 Sommer, og det er dens Tilbøjelighed for aabent Land, der 

 lader den føle sig tilfreds ogsaa i Grønland; mange af dens 

 nærmeste Slægtninge ere Ørkenfugle. Grønlands Insektverden 

 maa være rig nok til at føde den, skjønt den ikke holder særlig 

 til ved Vandet, men helst søger sit Bytte paa tør Grund. 



Laplandsverlingen [Emberiza lapponica) er en saa nær 

 Slægtning af Snespurven , at dens Vilkaar ere lignende. Dens 

 Vinger ere noget kortere, dens Flyve-Evne lidt mindre. Som 

 mindre vant til at færdes i Sne og Is har den heller ikke faaet 

 noget af Polardyrenes hvide Farve. 



Foruden de haardføre Fugle , der hvert Aar ere at finde 

 som ynglende i Grønland og ret kunne siges at høre hjemme 

 ogsaa dér, er der nogle faa andre, der maaske mere eller 

 mindre aarlig indfinde sig, men kun i ringe Tal. 



Desuden kommer der mellem Aar og Dag en stor Mængde 

 mere eller mindre tilfældige Gjæster. Nogle af dem yngle maaske 

 undertiden i Landet. Andre, og det de fleste, komme kun 

 som rent vildfarende, mere eller mindre langvejsfra; og blandt 

 dem er der baade store og smaa, haardføre og gvage, mange 

 af dem aldeles uskikkede til at leve blot en kort Tid i Grønland. 



Der kjendes hidtil 129 Fugle-Arter fra Grønland. Af dem 

 høre de 52 til Grønlands faste Fugleverden , de allerfleste som 

 almindelig ynglende i Landet ; 1 Art, Gejrfuglen {Älca impennis) 

 har ogsaa hørt til den faste Fauna, men er uddød. 8 Arter 

 yngle maaske jevnlig i Landet , men kun i ringe Mængde. 

 68 Arter ere tilfældige. 



Af de 52 faste Arter ere kun de 1 1 Landfugle , endda ere 

 de tildels bundne til Stranden; de 41 ere Vandfugle. 



Af de 52 faste Arter ere 28 enten Standfugle eller for- 

 holdsvis kort vandrende ; 24 ere mere eller mindre udprægede 

 Trækfugle. 



