84 



[Fuligula marila.) 



To gamle Hanner og en Hun af Artens typiske Form ned- 

 sendtes i 1860 fra Nanortalik, fra Lytzen, til Museet i Kjøbenhavn 

 (hvor nu kun en af Hannerne findes). 



En Han og en Hun af Racen affinis bleve skudte samtidig i 

 Juni 1872 paa Øen Innusulik, 10 Mile SSV. for Egedesminde, og 

 af Pfaff sendte til Museet. En Hun , snarest af samme Race , har 

 Konserv. Scheel i 1891 modtaget fra Julianehaab. 



(En ^Anas marila'^ nævnes af Walker fra Godhavn 1857; men 

 Meddelelsen er maaske ikke sikker.) 



Artens typiske Form er circumpolar; dens nærmeste Hjemsteder 

 ere Island og Landet ved Hudson-Bugt. Racen affinis er ameri- 

 kansk; ogsaa den kjendes fra Hudson-Bugt. 



8. Cosmonetta histrionica (L.). Strømand. 



Anas histrionica L.: Fabricius, Fauna Groenl., 1780, p. 73. — Clangula 

 histrionica: Holbøll, Naturhist. Tidsskr., Bd. 4, 1843, p. 436. 



Cosmonetta histrionica (L.): Dresser, Birds of Europe, VI, 1877. — 

 Histrionicus minutus (L.) : Baird, Brewer, Bidgway, Water Birds of N. Amer., 

 II, 1884. — Coues, Key N. Amer. Birds, 1884. — Histrionicus histrionicus 

 (L.): Bidgway, Manual N. Amer. Birds, 1887. — Cosmonetta histrionica (L.) : 

 Salvadori, Catal. Birds Brit. Mus. XXVII, 1895. 



Vestgrønlandsk. Tornaviarsuk, vist af Tornok, en Aand, eller Tornavek, 

 den rette Aand, Ord, der især bruges om de Aander, der aabenbare sig for 

 Hexemestrene ; Strømandens mørke Farve og mærkelige Tegning, maaske 

 ogsaa dens Vane at opholde sig paa mørke skyggefulde Steder ved Elvene, 

 kunde have givet Grund for Navnet. (Fabricius.) 



Mellem Museets 24 grønlandske Skind er der kim meget 

 smaa Forskjelligheder; den hvide Halsring hos den udfarvede 

 Han kan være mere eller mindre fuldstændig lukket fortil og 

 bagtil, o. s. V. Afvigelser fra islandske Skind findes ikke. 



Strømanden findes som ynglende, forholdsvis faatalhg, langs 

 Grønlands Vestkyst fra den sydligste Del i det mindste indtil 

 Upernivik, talrigst mod Syd; ogsaa paa Østkysten er den funden, 

 men i meget ringe Mængde. Den er nærmest Standfugl ; maaske 

 en Del vandrer bort for Vinteren; men i hvert Fald i Syd- 

 Grønland kan -den sees Aaret rundt. Om Vinteren opholder 

 den sig mest ved det aabne Hav ved de yderste Øer, hvor den 

 dykker i Brændingerne. 1 April og Maj gaar den ind gjennem 

 Fjordene til Aamundinger og stride Elve, hvor den har sine 



