100 



(Somateria viollissima.) 



helst smaa lave Øer, inde i Fjordene eller ude i Havet, og den 

 ruger der flokkevis. Reden bygger den gjerne af Græs og 

 Mos og udforer den tykt med sine egne „Ederdun". Æg ere 

 fundne fra 8de Maj (Holbøll) til 28de Juli (Hagerup) og senere 

 (Brummerstedt , Fencker). De unge Fugle skulle ikke yngle i 

 det første Par Aar ; men ogsaa gamle Fugle kunne i Yngletiden 

 sees flokkevis borte fra Redestederne , Hanner og Hunner for 

 sig; Holbøll mente, at det mest var Fugle, der vare blevne 

 forstyrrede i deres Ynglen: „Mine Grunde herfor ere, at disse 

 Flokke af gamle Fugle, i hvilke hvert Kjøn opholder sig for sig 

 selv , og som Grønlænderne paa deres i Almindelighed meget 

 betegnende Maade kalde Flokke af , Enkemænd" og „Enker", 

 at disse Flokke bestandigen blive større. Man ser saaledes 

 tidlig i Redetiden kun enkelte af disse uparrede Fugle , men 

 de tiltage, alt som Tiden gaar længere hen, saavel i Henseende 

 til Individernes som til Flokkenes Antal ; dog vil man finde, at 

 det især er Hannernes Flokke , som tiltage i Maanederne Juni 

 og Juli, aldrig senere; ogsaa er der altid flere saadanne uparrede 

 Hanner end Hunner. Langsommere tiltage Flokkene af Hunner, 

 og deres Antal vedbliver at tiltage meget længere end Hannernes, 

 rimeligvis med Fugle, som miste deres Unger og efter dette 

 Tab begive sig i de Uparredes Selskab." — En stærk Ind- 

 skrænkning i Ederfuglenes Tal oplevede Holbøll : efter flere 

 yderst fugtige Somre , i hvilke den største Del af Yngelen 

 omkom, indtraf i 1836 en tidlig Vinter med usædvanlig tidligt 

 Islæg, hvorved Ederfuglene omkom i millionvis paa Isen i 

 Nord-Grønland. 



Ved Nanortalik saa Vahl Ederfuglen overvintrende flokkevis 

 1828 — 29. Samme Sted nævnes den af Garde som yderst alminde- 

 lig i Vinteren 1883—84; sit vigtigste Tilhold skulde den have i 

 Tasermiut-Fjord. I de nærmest foregaaende Aar skulde der hver 

 Vinter være skudt mellem 10000 og 20000 (vel Konge-Ederfugle 

 medregnede). 



I Fjordene ved Julianehaab saa Bruun ingen Ederfugle i Sommeren 

 1894; men efter Grønlændernes Udsagn skulde den være der i ret 

 stort Tal fra November til Juni. 



