102 



{Somateria mollissima.) 



Føde. Om Efteraaret var ingen at se inde i Fjorden før 19de 

 Oktober, da en Flok blev set helt inde ved Fjordens Bund. Nogle 

 Flokke viste sig sidst i November og enkelte i December, mest 

 Hunner. En Han blev set 12te December og nogle i Januar 1891. 

 Fra Begyndelsen af Februar til sidst i April var Fjorden ved Ivigtut 

 tillagt, og Ederfuglene opholdt sig da længere ude; 5te Marts laa 

 de saaledes ved Isranden i hundredevis. Sidst i April og i Maj laa 

 de paa Fjorden i Mængde, saa langt ind som der var aabent Vand; 

 inde i Fjorden var det mest Hunner og unge Fugle; ved Fjordens 

 Munding laa 18de Maj Flokke paa flere hundrede, hvoraf der 

 omtrent var lige mange Hanner og Hunner; hver Eftermiddag fra 

 Kl. 3 til 6 trak de i den Tid ind ad Fjorden , Hanner og Hunner 

 som oftest sammen, men enkelte Gange Flokke af Hanner for sig. 

 30te April trak Flokke ud af Fjorden, medens de ellers under 

 ganske samme Forhold trak indefter. 29de Maj laa paa den om- 

 talte Banke i Fjorden over 400 Hunner og unge Hanner. 



Ved Arsuk fandt Krabbe den i 1889—90 i Mængde fra først 

 i Oktober til sidst i Maj, flest i April, hvorefter Tallet hurtig aftog. 

 Nær Arsuk ynglede den kun i ringe Mængde. — I 1893 fandt 

 Helms den ynglende paa Øerne ved Arsuk og langs Kysten, men 

 ikke i større Mængde. I Maj var den talrig ved Kysten, dog kun 

 i mindre Flokke, mest Hunner og unge Hanner. Lidt hen i 

 Juni forsvandt den fra Nærheden af Arsuk; men Æg og Dun af 

 den bragte Grønlænderne jevnlig i Juni og Juli. Paa et lille Skjær 

 udfor Isa Havn fandtes 10de Juh 7 Reder med Æg; Skjæret var 

 fuldstændig nøgent undtagen paa den lille Plet, hvor Rederne stod, 

 hvor der var en sparsom Plantevæxt. Paa Efteraarstrækket havde 

 den endnu ikke ved Midten af Oktober begyndt at vise sig ved 

 Arsuk i større Tal. 



Lidt Nord for Kingigtok (Tindingen), Syd for Frederikshaab, 

 saa Jørgensen Dununger 30te Juli 1841, som han skriver i sin 

 Dagbog. Arten skulde yngle i Egnen, men ikke talrig. 



Ved Frederikshaab saa Fabricius den i Mængde, mest om 

 Vinteren. — Samme Sted skriver Valil under 29de Maj 1828, at 

 han i denne Tid saa Ederfuglene trække mod Nord. Kun faa 

 skulde ruge i Egnen. 



(Fra Frederikshaab indhandledes i 1890 24 Pund Ederdun, i 

 1896 6 Pund.) 



Fiskenæs nævnes af Holbøll som et af de Steder, hvor Eder- 

 fugle i Vandretiden kunne vise sig i uhyre Flokke; Kjøbmand 



