no 



{Somateria spectabilis.) 



9 Min. , thi længere liar jeg aldrig iagttaget nogen at være 



under Vandet, men almindeligst er den nede 4, 5 til 6 Min. 

 paa denne Dybde, og maa jeg endnu bemærke, at det er den 

 gamle Fugl, som søger en saadan Dybde ; den unge dykker 

 neppe paa mere end 90 Alen." „Paa omtalte store Dybde 

 findes ikke stort andre Conchylier, end man ogsaa træffer paa 

 lavere Vand, nemlig især Trophon craticulatus, Turritella polaris, 

 Peden islandicus^ Mitra groenlandica og nogle smaa ubestemte 

 Arter. Derimod findes der paa saadan Dybde en Mængde 

 Ascidier, hvoraf jeg ingen har fundet i Spiserøret paa 5. spec- 

 tabilis. Det er mig derfor uforstaaeligt , hvorfor Fuglen søger 

 dette dybe Vand, saa meget mere, som det er øjensynligt, at 

 dette anstrenger den meget. I dens Spiserør findes forøvrigt 

 ogsaa Krabber, Actinier, Ophiurer og hos de unge Fugle 

 Echiner og Amphipoder, aldrig Fiskelevninger; derimod findes 

 ofte Rogn." Fabricius nævner som dens Føde især: Mytilus 

 edulis, Modiolaria lævigata, M. faba, Saxicava, ogsaa under- 

 tiden Leda minuta, Unger af Echinus, Snegle og Koraller. 



Ved Nanortalik saa Vahl den i Flokke i Vinteren 1828 — 29, 

 som meddelt i hans Haandskrift. 



I Fjordene ved Julianehaab, især i Tanugdliarfik-Fjord, skal den 

 om Vinteren findes flokkevis, efter hvad Bruun i 1894 hørte af 

 Grønlænderne. 



(Paa Kitsigsut-Øerne Syd for Arsuk opgiver Giesecke at have fundet 

 den ynglende 20de Juni 1806 i Selskab med Ederfuglen. Opgivelsen 

 er vist ikke til at stole paa; den skriver sig fra den allerførste 

 Tid af Giesecke's Ophold i Grønland, da han neppe rigtig kjendte 

 Landets Fugle; den staar sammen med nogle endnu mindre trolige 

 Ord, om Havlittens Ynglen i Klippespalter, og den synes at stride 

 imod, hvad man senei-e har udfundet. — I Benzon's Fortegnelse 

 over hans Samling findes opført to Reder med Æg fra Julianehaab, 

 som Hagerup meddeler. Ogsaa om denne Meddelelse er der Grund 

 til at tvivle , som Hagerup gjør det ; der er i Benzon's Fortegnelse 

 adskillige afgjort urigtige Opgivelser om grønlandske Fugleæg.) 



Ved Øerne Syd for Sanerut saa Bruun den flokkevis sammen 

 med Ederfuglen, men i mindre Tal end den, sidst i Maj 1894. 



Ved Ivigtnt saa Hagerup den for første Gang Iste Februar 1887, 



