126 



[Lagopus muttis.) 



Paa Grønlands Sydspids , paa Eggers-0 , fandt Giesecke mange 

 i August 1806. 



Fra Nunarsuak, omtrent midt imellem Kap Farvel og Nanortalik, 

 nævnes den af Walløe i Juni 1753. 



Ved Nanortalik fandt Graah den ret talrig i Marts 1829. 



Ved Julianehaab fandt Walløe den almindelig i September 

 1751; allevegne fløj Ryper op fra Krattet ved Bredden af Tunugd- 

 liarfik- Fjord. ■ — Paa Øen Tuktuktok udenfor Fjordens Munding 

 nævner Arctander den som talrig i August 1777. — Som levende 

 paa Bjerget Redekammen mellem Tunugdliarfik- og Igaliko-Fjord 

 nævnes den af Giesecke i August 1806. — I Sommeren 1894 fandt 

 Bruun den almindelig overalt ved Igaliko-, Tunugdliarfik- og Sermi- 

 lik-Fjord og ligeledes paa Strækningen mellem Julianehaab og Ivigtut, 

 baade paa Fastlandet og paa de lave smaa Øer Syd for Sanerut, 

 baade i Pilekrat ved Stranden og højt tilfjelds. Æg fandtes ved 

 I Ode Juni; en Rede med friske Æg blev funden tilfjelds endnu 

 3dje Juli. — Helt ude paa de alleryderste Øer i Skjærgaarden 

 mellem Julianehaab og Nunarsuit fandtes den i Sommeren 1893, 

 meddeler Garde; naar Øerne vare smaa, fandtes sjelden mere end 

 et enkelt Par paa hver af dem. 



Ved Ivigtut fandt Hagerup den almindelig ynglende i 1886 — 

 88. Om Vinteren forøgedes Tallet betydelig; men Mængden 

 vexlede meget; den første Vinter, der var streng, blev der kun 

 set faa , dog skød man omtrent 400 ; den næste Vinter , da det 

 var mildere Vejr , vare Ryperne talrige , og omtrent dobbelt saa 

 mange bleve skudte. De skifte ofte Sted; i Løbet af en Nat kunne 

 de komme i saa stort Tal, at de selv eller deres Spor kunne sees 

 allevegne, medens man til andre Tider kan rejse i Dage uden at 

 se noget til dem. En Hun med ganske smaa Unger blev set 20de 

 Juli i en Højde af 1300 Fod; 26de og 29de Juh blev der set to 

 Hunner med noget ældre Unger , henholdsvis i 1 00 og 1 000 Fods , 

 Højde. — I 1890 — 91 fandt Helms den hgeledes almindelig ynglende 

 ved Ivigtut, og om Vinteren kom den i stor Mængde, vist tilvandrende 

 fra Nord ; i Løbet af Jagttiden blev der ialt dræbt 2836 : i September 

 og Oktober 695, November 182, December 124, Januar 402, 

 Februar 637, Marts 796. Oftest bleve de sete i Smaaflokke paa 

 indtil 10; det største Tal set i en Flok var henved 20. 13de Juli 

 1890 blev der i Ivigtut - Dalen set en Hun med 6 — 7 Unger af 

 Stære-Størrelse; endnu saa sent som 18de September blev der set 

 et Kuld ikke helt udvoxne Unger. I Vinteren 1891 — 92 blev der 



