155 



Skind af gamle og imge Fugle fra Sabine-Ø, September 1869, 

 omtales af Finsch. 



Paa Vandring over Davis-Strædet har Holbøll set den i smaa 

 Flokke. 



Arten er europæisk-asiatisk, med vid Udbredelse. Den yngler 

 ogsaa paa Færøerne , Island , Jan Mayen og Grinneil-Land ; , paa 

 Spitsbergen er den set. Ogsaa paa Vestkysten af Davis-Strædet er 

 den funden ynglende; men kun en sjelden Gang har den vist sig 

 sydligere i Nord-Amerika. I Amerika lever den meget nærstaaende 

 Art (eller Race) Ægialitis semipalmata (der undertiden stilles i en 

 egen Slægt, Ægialeus). 



42. Strepsilas interpres (L.). StenTender. 



Tringa interpres L.: Fabricius, Fauna Groeiil., 1780, p. 109. — Strep- 

 silas coUaris: Reinhardt sen., Tidsskr. f. Naturv. , Bd. 3, 1824, p. 68. — 

 Holbøll, Naturhist. Tidsskr., Bd. 4, 1843, p. 407. — Cinclus interpres (L.): 

 Reinhardt jun., Vidensk. Medd. 1853, p. 83 (kun Navnet). 



Strepsilas interpres (L.): Dresser, Birds of Europe, VII, 1875. — Baird, 

 Brewer, Ridgway, Water Birds of N. Amer., I, 1884. — Coues, Key N. Amer. 

 Birds, 1884. — Arenaria interpres (L.): Ridgway, Manual N. Amer. Birds, 

 1887. — Strepsilas interpres (L.): Seebohm, Charadriidæ, 1888. — Arenaria 

 interpres (L.): Sharpe, Catal. Birds Brit. Mus. XXIV, 1896. 



Vestgrønlandsk. Telligvak. (Fabricius.) — Talivfak. (Helms.) 



De foreliggende 31 grønlandske Skind synes ikke i noget- 

 somhelst forskjellige fra danske. 



Stenvenderen er, efter Holbøll , ikke sjelden som ynglende 

 paa Øerne langs Vestkysten, baade i Syd- og Nord-Grønland; 

 fra Nord- og Østkysten kjendes den ogsaa. Den er en sent 

 kommende Trækfugl , der paa Vestkysten først viser sig mod 

 Slutningen af Maj ; i September trækker den bort. Den skal 

 især leve af smaa Muslinger, Snegle og Krebsdyr. 



Et Skind fra Julianehaab, modtaget i 1841, haves i Kjøbenhavns 

 Museum. — Flere Skind fra samme Sted indsendtes i 1847. — 

 10de September 1894 saa Bruun den skudt ved IgaUko. 



Ved Arsuk fandt Helms den ikke ynglende, men kun paa 

 Vandring om Efteraaret; mellem Ilte August og 3dje September 

 1 893 saa han to , og tre bragtes skudte af Grønlændere ; de to af 

 de skudte havde været i Flok med to andre. 



Ved Frederikshaab havde Fabricius ikke selv set den, men kun 

 lært den at kjende gjennem Grønlændernes Omtale; men i 1793 



