182 



{Larus marinus.) 



Fra Fortunebays-Øer ved Sydkysten af Disko haves Skind i 

 Museet fra August 1879, modtagne fra Fencker. 



Ved Ritenbenk vare unge Fugle ikke ualmindelige i Efteraaret 

 1890, skriver Fencker. Samme Sted bleve gamle Fugle sete oftere 

 midt i April 1891. 



Ved Upernivik blev den, efter Fencker, set enkeltvis 2den 

 September 1888 og 9de Juni 1889. 



I Baffms-Bugt, højt oppe, blev den, efter Sabine, set en enkelt 

 Gang i Sommeren 1818. 



Arten er nordatlantisk og nordpacifisk, ikke særlig nordlig, kun 

 lidt vandrende. Den yngler ogsaa paa Færøerne, Island og i La- 

 brador; paa Vestkysten af Davis-Strædet er den set. 



64. Larus leucopterus Faber. Hvidvinget Diaage. 



Larus leucopterus: Holbøll, Naturhist. ïidsskr., Bd. 4, 1843, p. 418. — 

 Larus leucopterus Faber & L. chalcopterus Licht.?: Reinhardt jun.. Ibis 

 1861, p. 17. 



Larus leucopterus Faber: Dresser, Birds of Europe, VIII, 187G. — 

 Baird, Brewer, Ridgway, Water Birds of N. Amer., Il, 1884. — Ridgway, Ma- 

 nual N. Amer. Birds, 1887. — Saunders, Catal. Birds Brit. Mus. XXV, 1896. 



Vestgrønlandsk. Naiangoak. (Holbøll.) — Nauja og Naujanguak. Oftest 

 skjelnes Larus leucopterus ikke fra L. glaucus; begge kaldes Nauja. 

 (Helms.) 



Trods omhyggelig Sammenligning mellem 18 Skind af 

 Larus leucopterus, deraf 10 grønlandske, og 26 Skind af L. glau- 

 cus, deraf 15 grønlandske, er det ikke lykkedes at finde andet 

 end Størrelseforskjel mellem de to Slags Maager. Næblængden 

 (regnet fra Fjergrændsen bag Næseboret), som Udtryk for Stør- 

 relseforskjellen , vexler fra 29"^™ til 33V2 hos de grønlandske 

 Skind af L. leucopterus, til 36 hos Skind fra andre Steder; 

 hos L. glaucus vexler den fra 42 til 51 Vs. Forskjellen i Stør- 

 relse synes at være nogenlunde fast for de foreliggende Skinds 

 Vedkommende; men stor er den ikke (maaske havde den vist 

 sig større, hvis det havde været muligt at indskrænke Sammen- 

 ligningen til Fugle af samme Kjøn) ; den nordpacifiske „L. har- 

 rovianus", der beskrives som en lille L. glaucus, synes derimod 

 at maatte være en Mellemform ; og Holbøll siger, at der ikke 

 altid efter Størrelse kan skjelnes mellem de grønlandske Hvid- 



