206 



[Sterna macrura.) 



mindelig ynglende paa Kronprindsens-Ejland og omliggende Øer 



fandt Fencker den i Juli 1897. 



Som ynglende paa smaa Øer i Mundingen af Disko-Fjord, paa 

 Sydvestkysten af Disko , nævnes den af Giesecke , under 26de Juli 

 1812, og af Traustedt sidst i Juni 1892. 



Paa Øerne ved Nugsuak saa Giesecke Terner i tusindvis i de 

 første Dage af Juli 1811; deres Yngletid skulde lige være begyndt. 



I Uraanak -Fjord , i aabne Render i Isen, fiskede Terner i 

 Mængde 7de Juni 1811, meddeler Giesecke. — Paa de smaa flade 

 Øer Kekertat , Syd for Svartenhuk-Halvø , nævner Steeiistrup den i 

 1878 som rugende i stor Mængde. 



Ved Upernivik yngler den, efter Fencker. De første Æg i 

 1886 indbragtes 14de Juni. Mod Slutningen af August 88 nævnes 

 den som endnu talrig. 



Ved Berry-Island, paa 73° 20', blev den set af Sutherland 12te 

 Juni 1850. 



Paa Sabine-Øerne i Melville-Bugt fandt Sabine den ynglende 

 25de Juli 1818, sammen med Larus sabini. 



Paa Dalrymple-Ø fandt Bessels den i Flokke midt i Juni 1873. 



I Murchison-Sund og andre Steder ved Inglefield-Bugt saa 

 Ohlin nogle faa i Sommeren 1894. 



Fra Mc Gormick-Bugt nævner Stone adskillige som skudte 

 mellem 1ste og 4de August 1892. 



Som kommende til Port Foulke i Begyndelsen af Juni 1861 

 omtales den af Hayes; de første Æg fandtes 28de Juni. 



Ved Rensselaer-Bugt nævner Kane nogle Terner som komne 

 25de Juni 1854. 



Ved Kennedy-Kanal Syd for Kap Jefferson fandt Morton den i 

 stor Mængde 21de Juni 1854, paa Kane's Rejse; Hundreder fløj i 

 Flokke, skrigende. 



Ved Thank-God-Harbour nævner Bessels den som almindelig 

 ynglende i 1872. 



Midt ude i Davis-Strædet blev den, efter Carl Petersen, i 1858 

 set første Gang 14de April. 



Fra Østkystens sydlige Del nævnes den af Graah i 1832. 



Ved Angmagsalik yngler den, meddeler J. Petersen i 1897. 



I den indre Del af Scoresby-Sund var den, efter Bay, meget 

 almindelig i 1891 — 92. I 1891 blev den set sidste Gang 4de Sep- 

 tember. 16de Juni 1892 viste den sig igjen, i Flokke paa 15—20; 

 Isen var dengang endnu langtfra begyndt at bryde op, og Ternerne 



