217 



langt frem over Fjerens Midte, 13 (Ivigtut) hvide med omtrent Halvdelen 

 sort, 14 (Holstenborg, helt sort) helt sorte, 15 (Møen) hvide med nedre Halvdel 

 sort, 16 (Færøerne) ligeledes. 



Tejsten findes som almindelig ynglende langs baade Vest-, 

 Nord- og Østkyst. Den er Standfugl, for saa vidt Isen ikke 

 driver den bort ; selv ved Nordkysten kan den sees om Vinteren, 

 naar der er aabent Vand, og paa Fjordene i Syd-Grønland bliver 

 den, saa længe der kun er aabne Vaager. Den opholder sig 

 mest paa Havet nær Land, ikke ude paa det aabne Hav. Føden 

 er mest Smaafiske, især Unger af Ulke, Lodder og Torsk, 

 Krebsdyr og tildels Skaldyr. I Klippespalter i stejle Fjeldvægge 

 eller i fluUer mellem løse Stene lægger den sine Æg, i Selskab 

 med andre af samme Art og oftest ogsaa i Selskab med andre 

 Arter; Rederne pleje at findes forholdvis lavt paa Fjeldvæggene 

 eller ved deres Fod. Æg ere fundne fra 10de Juni til 25de Juli. 



Ved Nanortalik saa Vahl den overvintrende 1828 — 29, som 

 meddelt i Haandskrift. 



Ved Julianehaab fandt Bruun den i Sommeren 1894 meget 

 almindelig baade i Fjordene og ved Kysten, undertiden liggende 

 enkeltvis eller parvis ved Land, ofte samlet i større Tal udfor Yngle- 

 stederne. Tre Ynglepladser fandtes ved Kangerdluarsuk , Nord for 

 Julianehaab, og en i Tunugdliarfik-Fjord, hvor Tejster ynglede alene 

 i stor Mængde; ved Sermitsialik, NV. for Julianehaab, rugede de i 

 Selskab med Maager; Grønlænderne opgav henimod BO Ynglepladser 

 i Igaliko- , Tunugdliarfik- og Sermilik-Fjord. Ynglestederne vare 

 stejle Klipper ved Vandet, gjennemfurede af dybe Revner. Udfløjne 

 Unger saaes første Gang 2den August. Om Vinteren skulde Tejsterne 

 findes flokkevis i Fjordene og holde sig til Iskanten. 



Mellem Julianehaab og Ivigtut saa Bruun i 1894 mange flokkevis, 

 flest paa Øerne Syd for Sanerut. Grønlænderne sagde, at der var 

 Ynglepladser langs hele Strækningen. — Paa en af Kitsigsut-Øerne 

 nævnes Arten af Giesecke, under 20de Juni 1806, som ynglende i 

 stor Mængde i Klippespalter. 



Ved Ivigtut fandt Hagerup den i 1886 — 88 almindelig Aaret 

 rundt. Selskaber paa fra 2 til 30 Par ynglede i de stejle Khpper 

 langs Fjorden. — I 1890—1891 fandt ogsaa Helms den almindelig 

 Sommer og Vinter og ynglende flere Steder ved Fjorden; dog blev 

 den ikke set fra Midten af September til 29de Oktober 1890; siden 



