233 



Flok som oftest paa 200 til 300 Fugle, alle i samme Retning; 

 henved en halv Million Søkonger mentes at være sete fra Skibet i 

 Løbet af 12 Timer. — Tilsyneladelsen er gaadefiild , paa den 

 Aarstid; maaske det snarest har været Flokke af ikke-ynglende 

 Fugle. 



I Drivisen udfor Østkysten har ogsaa Bay set den i Sommer- 

 tiden i næsten uforklarlig Mængde. „Allerede den første Dag, 

 „Hekla" stod ind i Isen, den 21de Juni 1891 paa c. 68° lO'N.Br., 

 13° V.L., blev den set i temmehg stor Mængde, og den var en af 

 de talrigste Fuglearter (i Randen af Drivisen) indtil et Stykke Nord 

 for Jan Mayen, da den pludselig forsvandt. Den blev, naar und- 

 tages en enkelt, først set igjen den 27de Juli, da den optraadte i 

 Masse lige saa pludselig, som den var forsvunden; det var paa 

 72° 27'N.Br., 19° 56' V.L., altsaa inde under Land." . . . „Mærkeligt 

 er det, at Arcticå alle paa en Aarstid, da man skulde antage, at 

 den opholdt sig i Nærheden af Kysterne for at yngle, kan træffes 

 saa langt fra Land, som den blev truffen den 21de Juni 1891, 

 nemhg i en Afstand af ca. 35 Mil fra nærmeste Land, Island." . . . 

 „Saafremt man antager, at det er Fugle, der ikke yngle det Aar, 

 maa man rigtignok forbavses over den Masse, hvori de optræde." 



I Drivisen udfor den nordhge Del af Østkysten , men ikke ved 

 selve Kysten, blev den oftere set af Deltagerne i „Germania"- og 

 „Hansa" -Rejsen, 1869 — 70, første Gang ved Isgrændsen paa 74°, 

 7de August 1869. 



Nogle faa Knogler fra en gammel eskimoisk Kjøkkenmødding 

 ved Nusak, paa Nugsuak-Halvø, haves i Museet. 



Arten er nordatlantisk, ynglende højt mod Nord, kun hdt 

 vandrende. Den yngler ogsaa paa Grimsey Nord for Island , paa 

 Jan Mayen og Spitsbergen. 



79. Alca torda L. Alk. 



Alca torda L.: Fabricius, Fauna Groenl. , 1780, p. 78. — Holbøll, 

 Naturhist. Tidsskr., Bd. 4, 1843, p. 457. 



Alca torda L.: Dresser, Birds of Europe, VIII, 1877. — Baird, Brewer, 

 Ridgway, Water Birds of N. Amer., II, 1884. — Utamania torda: Coues, Key 

 N. Amer. Birds, 1884. — Alca torda L. : Ridgway, Manual N. Amer. Birds, 

 1887. 



Vestgrønlandsk. Akparnak, en sjeldnere Акра [TJria arra) , kaldes 

 den i Syd-Grønland, Akpartluk, en hæslig Акра, i Nord-Grønland. (Fabricius.) 



Mellem grønlandske, færøiske og danske Alke er ingen For- 



skjel at finde. 



