243 



83. Botaurus lentiginosus (Montag.). 



Botaurus minor (Gmel.) : Reinhardt jun., Vidensk. Medd. 1872, p. 133. 



Botaurus lentiginosus (Montag.): Dresser, Birds of Europe, VI, 1878. 

 — Baird, Brewer, Ridgway, Water Birds of N. Amer., I, 1884. — Botaurus 

 mugitans: Coues , Key N. Amer. Birds, 1884. — Botaurus lentiginosus 

 (Montag.) : Ridgway, Manual N. Amer. Birds, 1887. 



Har en enkelt Gang vist sig i Nord-Grønland. 



I 1869 under en Storm blev en fanget og sønderreven af 

 Hunde paa Stranden ved Egedesminde. Kun en af dens Fødder 

 blev reddet fra Hundene og af Olrik indsendt til Museet. 



Arten er amerikansk. Dens nærmeste Hjemsted er Labrador. 

 Som vildfarende er den over 20 Gange kommen til de Britiske Øer. 



84. Pbalacrocorax carbo (L.). Skarv. 



Pelecanus carbo L.: Fabricius, Fauna Groenl. , 1780, p. 38. — Carbo 

 cormoranus: Holbøll, Naturhist. Tidsskr. , Bd.4, 1843, p. 450. — Graculus 

 carbo (L.): Reinhardt jun., Vidensk. Medd. 1853, p. 85 (kun Navnet). 



Phalacrocorax carbo (L.): Dresser, Birds of Europe, VI, 1879. — 

 Baird, Brewer, Ridgway, Water Birds of N. Amer. , II, 1884. — Coues, Key 

 N. Amer. Birds, 1884. — Ridgway, Manual N. Amer. Birds, 1887. 



Vestgrønlandsk. Okaitsok, tungeløs, fordi Tungen er overmaade lille; 

 Ungen kaldes Okaitsoak, undertiden ogsaa Kidlingæjouk. (Fabricius.) 



De foreliggende 4 grønlandske Skarve-Skind ere ganske 

 som Skind fra Danmark. 



En hvid Skarv indsendtes til Museet i 1843 fra Juliane- 

 haab (den findes her ikke mere). 



Skarven er almindelig langs Grønlands Vestkyst; som 

 ynglende findes den mest paa Strækningen Nord for Godthaab ; 

 som Vintergjæst er den derimod almindelig ogsaa sydligere. 

 Paa Østkystens sydlige Del er den set. Paa stejle Fjeldvægge 

 ved Havet har den oftest sit Tilhold; dér hviler den flokkevis, 

 og dér bygger den Rede , øverst oppe ; mange Bjerge langs 

 Grønlands Kyst have Navn efter Skarven. Som dens Føde 

 nævner Fabricius særlig Ulken, Cottus groenlandicus. Æg ere 

 fundne fra 28de April til 29de Juni. 



Ved Nanortalik fandtes den , som Vahl meddeler, om Vinteren 

 1828—29. 



I Egnen om Julianehaab skal der om Vinteren af og til sees 

 Flokke paa indtil 10 Stykker, efter hvad Bruun har hørt af Grøn- 

 lænderne. 



16* 



